Справа № 137/776/25 
Провадження № 23-з/801/39/26
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції 
Доповідач: Мішеніна С. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2026 року	м. Вінниця	

Суддя судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Вінницького апеляційного суду Мішеніна С.В., розглянувши заяву захисника Бездітної Т.В. в інтересах ОСОБА_1 про відвід судді Вінницького апеляційного суду Рибчинського В.П. від участі у розгляді справи № 137/776/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника Бездітної Т.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Літинського районного суду Вінницької області від 01.06.2026, -
в с т а н о в и в :
В провадженні Вінницького апеляційного суду перебуває справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 01.06.2026 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави Україна судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).

Захисником Бездітною Т.В. в інтересах ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій захисник просить скасувати постанову Літинського районного суду Вінницької області від 01.06.2026 року та закрити провадження у справі.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2026 року зазначену справу розподілено судді Рибчинському В.П. 

08.07.2026 року захисник Бездітна Т.В. подала заяву про відвід судді Вінницького апеляційного суду Рибчиснькому В.П. 
Підставою відводу захисник зазначила те, що, оскільки судом було відмовлено в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи з метою забезпечення права на особисту участь у процесі ОСОБА_1 ,який проходить лікування і не має змоги з`явитися, суддя Рибчинський В.П. не надає можливості здійснювати повноцінний захист прав та інтересів ОСОБА_1 , обмежуючи ОСОБА_1 та захисника у своїх правах. 
Захисником подано клопотання, в якому захисник просить проводити розгляд заяви про відвід судді без участі ОСОБА_1 та захисника. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2026 (провадження 22-з/801/39/26) матеріали зави захисника Бездітної Т.В. в інтересах ОСОБА_1 про відвід судді Рибчинського В.П. розподілені судді Мішеніній С.В.
Перевіривши доводи заяви про відвід судді Рибчинського В.П. апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви з наступних підстав.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі Мусієнко проти України, no. 26976/06, від 20.01.2011).
Процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються і передбачають усталений порядок їх застосування. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (пункт 47 рішення ЄСПЛ від 21 жовтня 2010 року у справі «Дія 97» проти України», заява №19164/04).
Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено порядку розгляду заяви про відвід (самовідвід).
З метою додержання принципу законності виникає необхідність у застосуванні аналогії закону при вирішенні питання про відвід чи самовідвід судді відповідно до положень статті 75 КПК України.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Згідно з частиною п`ятою статті 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.
Відвід судді - є процесуальним інститутом, спрямованим на усунення слідчого судді, судді або присяжного від участі у кримінальному провадженні за умови існування обставин, що виключають їх участь у ньому.
Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.
При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.
При цьому не можуть бути підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджені належними й допустимими доказами.
Тобто, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути обґрунтованими та доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів та доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо відвід не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.
Заява про відвід судді, подана захисником Бездітною І.В. вмотивована тим, що обставиною, яка є підставою відводу судді Рибчинського В.П. є незгода захисника з процесуальним рішенням судді, а саме його відмова у задоволенні клопотання. 
Незгода захисника з рішенням судді щодо процесуальних питань не може бути підставою для відводу.
Аналіз заяви захисника Бездітної Т.В. про відвід судді Вінницького апеляційного суду Рибчинського В.П. підтверджує, що в ній викладено незгоду із процесуальним рішенням судді при вирішенні клопотання захисника та не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Суд вважає, що зазначені в заяві захисника Бездітної Т.В. обставини не можуть бути підставою для відводу судді Рибчинського В.П., оскільки захисник не навів та не довів існування обґрунтованих та об`єктивних обставин, які б давали підстави для висновку про можливість допущення суддею Рибчинським В.П. упередженості при розгляді цієї справи, тому підстави для задоволення заявленого відводу відсутні.
Керуючись статтею 294 КУпАП, статтями 75, 80 КПК України,
п о с т а н о в и в :
В задоволенні заяви захисника Бездітної Т.В. в інтересах ОСОБА_1 про відвід судді Вінницького апеляційного суду Рибчинського В.П. від участі у розгляді справи № 137/776/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника Бездітної Т.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Літинського районного суду Вінницької області від 01.06.2026 року відмовити.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Світлана МІШЕНІНА