Справа № 157/751/26
Провадження № 2/157/574/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

23 липня 2026 року | місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області
у складі головуючого – судді Ходачинського Р.О.,
за участю секретаря судового засідання Кисляка Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
До Камінь-Каширського районного суду Волинської області надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» до ОСОБА_1 , у якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 3792166 від 27.07.2020 у розмірі 71522 грн, а також сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 27.07.2020 ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та відповідач уклали договір про надання кредиту № 3792166, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти в розмірі 11000 грн, а відповідач зобов`язався повернути суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом, неустойку, комісії. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Відповідач, у свою чергу, не виконав умов кредитного договору.
29.10.2025 ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» уклали договір факторингу № 29/10-2025. 31.10.2025 ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» та ТОВ «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» уклали договір факторингу № ДФ-31102025. Згідно із вказаними договорами факторингу відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 3792166 від 27.07.2020.
Таким чином, сума боргу перед новим кредитором становить 71522 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 11000 грн та заборгованість за відсотками 60522 грн.

Ухвалою судді від 27.04.2026 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглянути без участі представника позивача, не заперечив проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав.
Враховуючи норми ст. 280 ЦПК України, суд вирішив провести заочний розгляд справи та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.
Щодо укладення кредитного договору:
Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Щодо укладення кредитного договору:
Судом встановлено, що 27 липня 2020 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту № 3792166, який підписаний відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором PS3792166, тобто у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 21-23).
Згідно з п. 1.2-1.4 цього договору кредитодавець надає позичальнику кредит на інші споживчі цілі (вирішення власних фінансових питань) без додаткового забезпечення у тимчасове, строкове, платне користування, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом (п. 2.34. Правил) та інші платежі у відповідності до умов договору. Кредит надається в національній грошовій одиниці України – гривні. Сума кредиту складає 11 000 гривень. Кредит надається позичальнику в сумі, що зазначена в п. 1.3. цього договору, в безготівковій формі шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника.
Відповідно до п. 1.7 – 1.7.3 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у наступному порядку: у випадку використання кредиту (п. 2.20. Правил) менше ніж 5 (п`ять) календарних днів, включаючи дострокове виконання зобов`язань (п. 2.12. Правил), позичальник сплачує фіксовану суму процентів за користування кредитом, яка складає 5,10% від визначеної в п. 1.3. цього договору суми кредиту. У випадку використання позичальником лояльних (покращених) умов кредитування, а саме при повному поверненні суми кредиту (п. 1.3. договору) та сплати процентів за користування кредитом протягом 30 календарних днів з 27.07.2020 року до 26.08.2020 року (включно) (базовий період - п. 2.4. Правил) процентна ставка за один день користування кредитом складає 1,02% (акційна ставка (п. 2.1. правил) або ставка за програмою лояльності (п. 2.34. Правил)). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні лояльних (покращених) умов кредитування складає 14 366,00 грн, у тому числі основна сума кредиту 11 000,00 грн., проценти за користування кредитом 3 366,00 грн. При використанні позичальником загальних умов кредитування процентні ставки складають: - в базовий період з 27.07.2020 року до 26.08.2020 року (включно) - 1,70 % за один день користування кредитом (базова процентна ставка - п. 2.3. Правил); - в спеціальний період (п. 2.40. Правил) з 27.08.2020 року до 22.02.2021 року (включно) — 3 % за один день користування кредитом (спеціальна процентна ставка - п. 2.34. Правил). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні загальних умов кредитування складає 16 615,40 грн.
Кредитодавець відповідно до умов цього договору та правил має право укладати з будь-якою третьою особою договір відступлення/купівлі-продажу права вимоги та/або інші договори, пов`язані з наданням послуг з виконання зобов`язань/сплати заборгованості (п. 2.14. Правил) за договором без згоди позичальника (п. 2.1.7).
Згідно з п. 3.1, 3.2 договору сторони погодили, що строк дії договору (п. 2.41. Правил) встановлюється з дати укладення договору (п. 2.9. Правил) 27.07.2020 року до кінцевої дати виконання договору 22.02.2021 року (включно). Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, у тому числі сплати заборгованості, яке мало місце під час дії договору. Якщо позичальник виконає зобов`язання/сплатить заборгованість за договором до кінцевої дати виконання договору, договір припиняє дію у дату повернення/погашення кредиту (п. 2.8. Правил). Датою укладення договору є дата підписання договору (акцептування позичальником оферти (п. 2.30. Правил) кредитодавця) та надання кредиту позичальнику.
Сторони підтверджують, що даний електронний договір (договір, укладений у вигляді електронного документа), всі додатки до нього, додаткові угоди мають таку саму юридичну силу для сторін, як документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін, тобто є вчиненими виключно у письмовій формі в порядку, встановленому Законом України «Про електронну комерцію» (п. 7.3 договору).
Також до договору долучено додаток № 1 – графік платежів (а.с. 23) та паспорт споживчого кредиту (а.с. 48), які підписані відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора PS3792166.
Таким чином, в укладеному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розмір і тип процентної ставки. Цей кредитний договір є дійсним, у судовому порядку не оскаржувався.
Відповідно до умов договору товариство надало ОСОБА_1 кредит шляхом зарахування на його платіжну картку № НОМЕР_1 коштів у розмірі 11000 грн, що стверджується повідомленням ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» № 6338-ВП від 01.12.2025 (а.с. 43), інформацією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 04.06.2026 № 20.1.0.0.0/7-260529/68208-БТ (а.с. 77) та випискою за договором № б/н за період з 27.07.2020-04.08.2020 (а.с. 78, 79).
Суд вважає доведеним факт укладення між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та ОСОБА_1 27.07.2020 договору про надання кредиту № 3792166, та виконання кредитодавцем свого зобов`язання щодо надання кредиту в розмірі 11000 грн.

Щодо нарахованих відсотків:
У наданому детальному (щоденному) розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту № 3792166 від 27.07.2020 зазначається, що за період з 27.07.2020 до 02.07.2021 боржник має заборгованість перед ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» у розмірі 71522 грн, а саме: за тілом кредиту - 11000 грн, нараховані відсотки – 60522 грн (а.с. 16-19).
Згідно з актуальним висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/4518/16, викладеним у постанові від 05.04.2023 у пункті 128, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Пунктом 5.3 Договору про надання кредиту № 3792166 від 27.07.2020 передбачено, що якщо Позичальник не виконав Зобов`язання у Кінцеву дату виконання договору, такі Зобов`язання є простроченими і Позичальник зобов`язаний за вимогою Кредитодавця сплатити пеню у розмірі 0 % від основної суми кредиту за один день прострочення виконання Зобов`язань.
Отже, сторони погодили розмір штрафних санкцій у розмірі 0 %, які нараховуються згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, після Кінцевої дати виконання Договору, визначеної у п. 3.1 Договору - 22.02.2021. Суд вважає нарахування ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» відсотків за період з 23.02.2021 до 02.07.2021 таким, що суперечить умовам Договору, тому відхиляє розрахунок у цій частині.

Згідно з наданим розрахунком відповідач періодично здійснював платежі, які зараховувались на погашення заборгованості за відсотками, а саме 26.08.2020 – 3366 грн, 25.09.2020 – 3366 грн, 15.10.2020 – 2244 грн, 25.10.2020 – 1122 грн, 04.11.2020 – 1122 грн, 14.11.2020 – 1122 грн, 24.11.2020 – 1122 грн, 03.12.2020 – 1009,80 грн, 14.12.2020 – 1234 грн, 24.12.2020 – 1122 грн. У розрахунку заборгованості відсутня інформація про здійснення платежів після 24.12.2020.
Станом на 25.12.2020 заборгованість відповідача за кредитним договором становила 11000 грн та склалася виключно з тіла кредиту, оскільки заборгованість за відсотками була повністю погашена.
У період з 25.12.2020 до 03.01.2021 (10 днів) із врахуванням ставки 1,02% від тіла кредиту 11000 грн відповідачу були нараховані відсотки за користування кредитом у розмірі 1122 грн (112,2 х 10). У період з 04.01.2021 до 22.02.2021 (50 днів) із врахуванням ставки 3% від тіла кредиту 11000 грн відповідачу були нараховані відсотки за користування у розмірі 16500 грн (330 х 50).
Суд погоджується із розрахунком заборгованості, здійсненим первинним кредитором до 22.02.2021. У зв`язку з цим заборгованість відповідача за договором про надання кредиту № 3792166 від 27.07.2020 становить 28622 грн, а саме: тіло кредиту - 11000 грн, нараховані відсотки за користування кредитом за період до 22.02.2021 – 17622 грн. Враховуючи здійснення позичальником протягом користування кредитом погашення кредиту, такий розмір остаточної заборгованості відповідає принципам справедливості та добросовісності, тому є законним, пропорційним діям відповідача, що були спрямовані на виконання зобов`язання, та повністю узгоджується з економічною метою кредитних відносин. При цьому, матеріалами справи підтверджується, що позичальник ОСОБА_1 допустив неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка повністю не сплачена.

Щодо переходу права вимоги:
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).
Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
29.10.2025 року між ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» (Фактор) та ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» (Клієнт) укладено договір факторингу № 29/10-2025 відповідно до умов якого від ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» переходить ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» право вимоги до боржників за відповідним реєстром права вимоги (а.с. 24-28).
Згідно з п. 1.3 договору факторингу під правом вимоги розуміється всі права клієнта за договірними відносинами з боржниками, в тому числі права грошових вимог по поверненню наданих боржнику коштів, строку платежів за якими настав (наявна вимога) або настане в майбутньому (майбутня вимога). 
Відповідно до акту прийому-передачі Документів від 29.10.2025 за Договором Факторингу № 29/10-2025 від 29.10.2025 (а.с. 10), витягу з реєстру боржників (а.с. 14), платіжної інструкції № 339 від 30.10.2025 (а.с. 50), ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» отримало право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 3792166 від 27.07.2020 на загальну суму 71522 грн, з яких 11000 грн заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) та 60522 грн заборгованість по відсотках.
Суд погоджується, що перехід права вимоги ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 3792166 від 27.07.2020 відбувся у встановленому законодавством порядку. Однак враховуючи, що розмір заборгованості відповідача за договором становить 28622 грн, що встановлено судом, ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» набуло право вимоги до відповідача саме у такому розмірі.

31.10.2025 року між ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» (Фактор) укладено договір факторингу № ДФ-31102025 відповідно до умов якого від ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» переходить ТОВ «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» право вимоги до боржників за відповідним реєстром права вимоги (а.с. 31-35).
Згідно договором факторингу під правом вимоги розуміється всі права клієнта за договірними відносинами з боржником, в тому числі права грошових вимог по поверненню наданих боржнику коштів, строку платежів за якими настав (наявна вимога) або настане в майбутньому (майбутня вимога). 
Відповідно до акту прийому-передачі Документів від 31.10.2025 за Договором Факторингу № ДФ-31102025 від 31.10.2025 (а.с. 11), витягу з реєстру боржників (а.с. 15), платіжної інструкції № 1118 від 05.11.2025 (а.с. 51), позивач отримав право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 3792166 від 27.07.2020 на загальну суму 71522 грн, з яких 11000 грн заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) та 60522 грн заборгованість по відсотках.
Суд погоджується, що перехід права вимоги позивача ТОВ «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 3792166 від 27.07.2020 відбувся у встановленому законодавством порядку. Однак враховуючи, що розмір заборгованості відповідача за договором становить 28622 грн, що встановлено судом, позивач набув право вимоги до відповідача саме у такому розмірі.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Оскільки сума заборгованості відповідача у розмірі 28622 грн за договором про надання кредиту № 3792166 від 27.07.2020 підтверджена належно проведеним судом розрахунком, здійсненим на підставі умов договору та вимог чинного законодавства, тому саме такий її розмір необхідно стягнути на корить позивача.

Щодо розподілу судових витрат:
Позивач ТОВ «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на свою користь судовий збір та витрати на правову допомогу в розмірі 6000 гривень.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позов задоволено на 40 % (28622 х 100 : 71522), з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 1064,96 грн (2662,40 грн х 40%).

Відповідно до ч. 1. п. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони.
Відповідно до пунктів 1 та 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження надання правової допомоги позивач надав копії акту надання послуг на підтвердження факту надання правової допомоги від 27.03.2026 (а.с. 12), детального опису робіт (наданих послуг), виконаних ФОП ОСОБА_2 , необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ ФК «СОЛВЕНТІС» щодо стягнення кредитної заборгованості від 27.03.2026 (а.с. 20), договору № 43657029/03 про надання правової допомоги від 02.01.2026 (а.с. 39-41), додаткової угоди № 3792166 від 27.03.2026 до договору про надання правової допомоги № 43657029/03 від 02.01.2026 (а.с. 42), свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 11306/10 від 02.11.2023 (а.с. 52) згідно з якими вартість послуг з надання правничої допомоги становить 6000 гривень.
Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15.
При цьому, суд звертає увагу, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону, та не є складною.
За таких обставин суд вважає, що позивачем витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 6000 грн є завищеними, належним чином не обґрунтованими та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розумної необхідності судових витрат. Враховуючи складність справи та виконані роботи, суд вважає розмір у сумі 5000 грн співмірним розміром витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 2000 грн (5000 грн х 40%).
Керуючись ст. 81, 89, 137, 141, 263-265, 280 ЦПК України, ст. 526, 610, 625, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України, суд
вирішив:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» заборгованість за договором № 3792166 від 27.07.2020 року в розмірі 28622 (двадцять вісім тисяч шістсот двадцять дві) гривні.
Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» 1064 (одну тисячу шістдесят чотири) гривні 96 коп. судового збору та 2000 (дві тисячі) гривень витрат за надання професійної правничої допомоги.
Заочне рішення може бути переглянуте Камінь-Каширським районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана ним протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС», 07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, код ЄДРПОУ 43657029.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 . 

Суддя | | Роман ХОДАЧИНСЬКИЙ