21.08.2026     Справа № 469/1052/23
2/469/35/26 
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 серпня 2026 року   с-ще Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Гапоненко Н.О., 
за участю секретаря судового засідання Потриваєвої М.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом   ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства “Фідобанк” та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи: Державний нотаріус першої Миколаївської державної нотаріальної контори Ткаченко Юлія Геннадіївна, та Березанський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання іпотеки припиненою, скасування обтяжень та скасування запису про обтяження, 
в с т а н о в и в :
Адвокат Унгуряну С.І. звернувся до суду з вказаним позовом в інтересах позивача ОСОБА_1 , у якому просив:
- визнати припиненою іпотеку та зняти заборону нерухомого майна: нежилого приміщення, ангару для комбайнів, твердого покриття, кладової загальною площею 753,0 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна з реєстру прав власності 16421529, реєстраційний номер з державного реєстру речових прав на нерухоме майно 1532576248209), зареєстровану на підставі договору іпотеки № 392, посвідченого 06 березня 2007 року приватним нотаріусом Миколаївської державної нотаріальної контори Ткаченко Ю.Г.; договору про відступлення прав за іпотечним договором № 420, посвідченим 20 березня 2009 року приватним нотаріусом Миколаївської державної нотаріальної контори Ткаченко Ю.Г.; 
-скасувати (припинити) обтяження про іпотеку 2577845 від 06 березня 2007 року, державний реєстратор Ткаченко Ю.Г., Перша Миколаївська державна нотаріальна контора, Миколаївський міський нотаріальний округ, підстава для державної реєстрації: договір про відступлення прав за іпотечним договором серія та номер 420, виданий 20 березня 2009 року, видавник Левченко В.Г., ПН ХМНО, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 40667738 від 17 квітня 2018 року, ОСОБА_2 , Перша Миколаївська державна нотаріальна контора, Миколаївський міський нотаріальний округ; іпотекодержатель ВАТ “СЕБ Банк”; іпотекодавець ОСОБА_3 ; відомості про реєстрацію до 01 січня 2013 року; державний реєстр іпотек, реєстраційний номер іпотеки 4601502, реєстратор: Березанський районний нотаріальний округ;
- скасувати (припинити) запис про обтяження 25772808, Державний реєстратор Ткаченко Ю.Г., Перша Миколаївська державна нотаріальна контора, Миколаївський міський нотаріальний округ; підстава для державної реєстрації: договір іпотеки № 392, виданий 06 березня 2007 року, підстава внесення: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: (з відкриттям розділу), індексний номер 400667738, вид обтяження: заборона на нерухоме майно; відомості про суб`єкт обтяження: ОСОБА_3 ; відомості про реєстрацію до 01 січня 2013 року: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 4601415, реєстратор: Березанський районний нотаріальний округ.
Представник позивача зазначав, що відповідно до акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого начальником відділу виконавчої служби Березанського районного управління юстиції Миколаївської області 16 травня 2012 року, за результатами проведення електронних торгів ОСОБА_1 придбала нерухоме майно, яке складається з нежитлового приміщення, ангару для комбайнів, твердого покриття, кладової загальною площею 753,0 кв.м., розташоване по  АДРЕСА_1 , що належало боржнику ОСОБА_3 (PHOKПП НОМЕР_1 ) на підставі Свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Новофедорівської сільської ради Березанського району 18 жовтня 2006 року.
Нерухоме майно придбане у рамках виконавчого провадження BП № 28693038 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 255, вчиненого 13 березня 2009 року приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу Реуковою Н.А., про звернення стягнення на вказане майно, належне ОСОБА_3 , яким за рахунок реалізації майна запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «СЕБ Банк» у загальному розмірі 239 715,00 грн.
17 квітня 2018 року державним нотаріусом першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Ткаченко Ю.Г., в порядку заміщення державного нотаріуса Березанської державної нотаріальної контори Миколаївської області, на підставі Акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 16 травня 2012 року ОСОБА_1 видане свідоцтво про право власності на вказане майно.
Позивач, яка є добросовісним набувачем нерухомого майна, позбавлена можливості розпоряджатися цим майном, оскільки щодо нього існують зареєстровані обтяження.
Оскільки предмет іпотеки був peaлiзoвaний в порядку ст. 41 Закону України «Про іпотеку», з моменту складання Акта про реалізацію предмета іпотеки, як це передбачено ст. 47 Закону України «Про іпотеку», настають наслідки, визначені ст.ст. 17, 50 Закону України «Про іпотеку» а саме: після продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах a6o продажу предмета іпотеки відповідно до ст. 38 цього Закону припиняються будь-які права та вимоги інших осіб на нерухоме майно, що було предметом іпотеки, які виникли після державної реестрації іпотеки за іпотечним договором, згідно з яким було звернене стягнення на предмет іпотеки. 
Обов"язок надання нотаріусу повідомлення про зняття заборони покладається саме на відповідача відповідно до ст.74 Закону України «Про нотаріат».
У подальшому ПАТ «СЕБ Банк» змінило назву на ПУАТ «ФІДОБАНК», який рішенням Національного банку України від 20 травня 2016 року № 8 віднесений до категорії неплатоспроможних та щодо нього розпочато процедуру виведення з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації.
Позивач звернулась до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПУАТ «Фідобанк» Білої І.В. з заявою про вчинення дій щодо вилучення обтяжень нерухомого майна, та на вимогу уповноваженої особи надала належним чином засвідчену копію акта про реалізацію нерухомого майна з прилюдних торгів, проте відповідач не здійснив дій щодо припинення зазначених обтяжень.

Ухвалою суду від 02 листопада 2023 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.
09 січня 2024 року суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті. 

У судове засідання позивач та її представник не з`явились, представник позивача надав заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за їх відсутності. 
Представник відповідача ПАТ “Фідобанк” у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі тавідзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог як заявлених до неналежного відповідача, посилаючись на те, що на час звернення позивача до суду розпочато процедуру ліквідацію ПуАТ «ФІДОБАНК», призначено уповноважену особу Фонду регулювання вкладів фізичних осіб, та делеговано вказаній особі всі повноваження ліквідатора ПуАТ «ФІДОБАНК», визначені ст.ст.37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 31 жовтня 2022 року № 874 з 16 листопада 2022 року відкликані повноваження ліквідатора ПуАТ «ФІДОБАНК» та вирішено повноваження під час ліквідації ПуАТ «ФІДОБАНК», визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з 16 листопада 2022 року здійснювати Фондом безпосередньо. Відповідно до вказаного Закону Фонд є державною спеціалізованою установою, що виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. З моменту введення у банку тимчасової адміністрації Фонд набуває повноважень органу управління та контролю банку, який зберігає свою правосуб`єктність юридичної особи та є самостійним суб`єктом господарювання до завершення процедури його ліквідації та внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та не є правонаступником банку у разі його ліквідації.
За даними Фонду заборгованість ОСОБА_3 перед ПуАТ «ФІДОБАНК» за кредитним договором № 025-г/41 від 06 березня 2007 року була списана з балансу у зв`язку з продажем кредитного портфеля за договорами про відступлення права вимоги № 3 від 30 липня 2014 року, № 4 від 31 липня 2014 року до дати запровадження тимчасової адміністрації в ПуАТ «ФІДОБАНК»; за інформацією по поточному рахунку ТОВ «ФК ВЕНДОР» (код за ЄДРПОУ 38996895) значиться «Оплата за договори по відступленню права вимоги № 3 від 30.07.2014, № 4 від 31.07.2014», яка відбулась 31 липня 2014 року, інші документи ПуАТ «ФІДОБАНК» передані на зберігання до архіву Національного банку України.
Також зазначав, що пунктом 5.2 глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, визначено, що нотаріус у випадках, передбачених частиною першою статті 537 ЦК України, може зняти заборону відчуження заставленого майна за заявою боржника. Тому вважав, що суд має встановити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача.

Представник відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у судове заідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та відзив на позовну заяву, в якому викладені заперечення, аналогічні запереченням, викладеним у відзиві представника відповідача ПАТ “Фідобанк”. 
Третя особа Державний нотаріус першої Миколаївської державної нотаріальної контори Ткаченко Ю.Г. у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі.
Представник третьої особи Березанського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Зважаючи, що сторони повідомлені про час та місце судового засідання належним чином, але не скористалися своїм правом взяти участь у судовому засіданні або надати заяви про його відкладення, що не перешкоджає розгляду справи по суті, суд на підставі ст.223 ЦПК України вирішив справу без присутності учасників справи.

З матеріалів справи вбачається, що з метою забезпечення вимог іпотекодержателя, що витікають з кредитного договору № 025-г/41 від 06 березня 2007 року, укладеного між АТ “Факторіал-Банк” та боржником  ОСОБА_3 , щодо повернення кредиту у розмірі 25000,00 грн. до 03 березня 2017 року і сплати процентів за користування кредитними коштами, 06 березня 2007 року АТ “Факторіал-Банк” та ОСОБА_3 уклали іпотечний договір (який одночасно є договором про задоволення вимог іпотеко держателя шляхом продажу предмету іпотеки від свого імені будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу), посвідчений приватним нотаріусом Березанського районного нотаріального округу Миколаївської області Мартинюк О.Б. та зареєстрований за № 395 (далі - договір іпотеки) (т.1, а.с.6-8).
За умовами договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно іпотекодавця, а саме: нежиле приміщення, ангар для комбайнів, тверде покриття, кладова за адресою: АДРЕСА_1 , яке є власністю іпотекодавця ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Новофедорівською сільською радою 18 жовтня 2006 року, право власності зареєстровано Березанською філією ММБТІ 18 жовтня 2006 року за № 16421629, номер запису 550 в книзі 25, яке знаходиться на земельній ділянці. У разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем зобов"язань за договором кредиту або договором іпотеки, сторони домовились про те, що звернення стягнення на передане в іпотеку майно може бути здійснено шляхом, передбаченим Законом України "Про іпотеку", у позасудовому порядку, без укладання окремого договору, у тому числі й шляхом продажу іпотечного майна.
На підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Жовтневого районного нотаріального округу Реукової Н.А. від 13 березня 2009 року № 225 Березанським РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області 14 вересня 2011 року відкрито виконавче провадження № 28693038 зі звернення стягнення на майно боржника, а саме: нежиле приміщення, ангар для комбайнів, тверде покриття, кладова за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_3 , на загальну суму 239715,97 грн.; стягувачем є ПАТ “СЕБ Банк” (т.1, а.с.9-10).
З акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 16 травня 2012 року вбачається, що предмет іпотеки - нежиле приміщення, ангар для комбайнів, тверде покриття, кладова за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_3 , було реалізовано на публічних торгах 06 квітня 2012 року, предмет іпотеки придбано ОСОБА_1 (т.1, а.с.11, 45).
На підставі зазначеного акта державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Ткаченко Ю.Г. на ім`я ОСОБА_1 видано свідоцтво про право власності на майно, що складається з нежилого приміщення, ангару для комбайнів, твердого покриття, кладової загальною площею 753,00 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; свідоцтво зареєстровано в реєстрі за № 3-205 (т.1, а.с.12, 44).
З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що на об`єкт нерухомого майна - нежиле приміщення, ангар для комбайнів, тверде покриття, кладова загальною площею 753,00 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 1532576248209, зареєстровані обтяження (т.1, а.с.13-15), а саме:
- запис про іпотеку 2577845 від 06 березня 2007 року, державний реєстратор Ткаченко Ю.Г., Перша Миколаївська державна нотаріальна контора, Миколаївський міський нотаріальний округ, підстава для державної реєстрації: договір про відступлення прав за іпотечним договором серія та номер 420, виданий 20 березня 2009 року, видавник Левченко В.Г., ПН ХМНО, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 40667738 від 17 квітня 2018 року, ОСОБА_2 , Перша Миколаївська державна нотаріальна контора, Миколаївський міський нотаріальний округ; іпотекодержатель ВАТ “СЕБ Банк”; іпотекодавець ОСОБА_3 ; відомості про реєстрацію до 01 січня 2013 року; державний реєстр іпотек, реєстраційний номер іпотеки 4601502, реєстратор – Березанський районний нотаріальний округ;
- запис про обтяження 25772808, Державний реєстратор Ткаченко Ю.Г., Перша Миколаївська державна нотаріальна контора, Миколаївський міський нотаріальний округ; підстава для державної реєстрації – договір іпотеки № 392, виданий 06 березня 2007 року, підстава внесення – рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: (з відкриттям розділу), індексний номер 400667738, вид обтяження – заборона на нерухоме майно; відомості про суб`єкт обтяження – ОСОБА_3 ; відомості про реєстрацію до 01 січня 2013 року: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 4601415, реєстратор – Березанський районний нотаріальний округ.
У подальшому ПАТ «СЕБ Банк» змінило назву на ПУАТ «ФІДОБАНК», який рішенням Національного банку України від 20 травня 2016 року № 8 віднесений до категорії неплатоспроможних та щодо нього розпочато процедуру виведення з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації.
Рішенням Правління Національного банку України № 142-рш від 18 липня 2016 року відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПуАТ “Фідобанк”.
З 25 жовтня 2019 року призначено уповноваженою особою Фонду гарантування Білу І.В. та делеговано їй всі повноваження ліквідатора ПуАТ “Фідобанк”, що підтверджується рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2732 від 25 жовтня 2019 року та наказу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 460 від 25 жовтня 2019 року.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 874 від 31 жовтня 2022 року відкликано повноваження ліквідатора ПуАТ “Фідобанк”, делеговані Білій І.В. рішенням виконавчої дирекції Фонду від 15 червня 2020 року № 1124, вирішено повноваження під час час ліквідації ПуАТ “Фідобанк”, визначені Законом України “Про систему гарантування вкладів фізичних осіб”, з 16 листопада 2022 року здійснювати Фондом безпосередньо (т.1, а.с.69-71).

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України, одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків. За змістом пункту 7 цієї статті окремим способом захисту є припинення правовідношення.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно зі ст.cт. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена лише у випадку і порядку, встановлених законом. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених ч.2 ст. 353 цього Кодексу.
Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
З матеріалів справи вбачається, що нерухоме майно, а саме нежиле приміщення, ангар для комбайнів, тверде покриття, кладова загальною площею 753,0 кв.м., яке розташоване за адресою:  АДРЕСА_1 , реалізовано в межах виконавчого провадження № 28693038 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №255, вчиненого 13 березня 2009 року, про звернення стягнення на предмет іпотеки.
За результатами проведення електронних торгів державним виконавцем 16 травня 2012 року складено акт про реалізацію предмета іпотеки, відповідно до якого позивач придбала зазначене нерухоме майно.
На підставі зазначеного акта державним нотаріусом першої Миколаївської Державної нотаріальної контори Ткаченко Ю.Г. 17 квітня 2018 року позивачу видано свідоцтво про право власності на зазначене нерухоме майно, зареєстроване в реєстрі за № 3-205.
Таким чином, судом установлено, що позивач набула право власності на нерухоме майно - нежиле приміщення, ангар для комбайнів, тверде покриття, кладова загальною площею 753,0 кв.м., яке розташоване за адресою:  АДРЕСА_1 ,внаслідок його реалізації у межах виконавчого провадження.
При цьому судом встановлено, що на момент реалізації зазначене нерухоме майно було предметом іпотеки за договором іпотеки № 392, посвідченим 06 березня 2007 року приватним нотаріусом Миколаївської державної нотаріальної контори Ткаченко Ю.Г., укладеним ОСОБА_3 з ВАТ “СЕБ Банк”, а також договором про відступлення прав за іпотечним договором №420, виданим 20 березня 2009 року приватним нотаріусом ХМНО Левченком В.Г..
Відповідні записи про іпотеку, відступлення прав за іпотечним договором та заборону відчуження нерухомого майна внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. 
Відповідно до ст.17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; примусове відчуження земельної ділянки, іншого нерухомого майна відповідно до статті 14-1 Закону України "Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.
Отже, законодавцем прямо передбачено реалізацію предмета іпотеки як самостійну підставу припинення іпотеки. Закон пов`язує припинення іпотеки з фактом реалізації предмета іпотеки, а не з подальшим внесенням державним реєстратором відповідного запису про її припинення.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 зазначила, що реалізація предмета іпотеки є підставою припинення іпотеки; саме по собі невнесення запису про припинення іпотеки не означає продовження існування іпотеки; відповідно до пункту 3 частини першої статті 593 ЦК України іпотека припиняється у разі реалізації предмета іпотеки. При цьому реалізація майна є завершеною з моменту виконання сторонами договору купівлі-продажу, укладеного на прилюдних торгах, а факт отримання чи неотримання іпотекодержателем задоволення своїх вимог не впливає на момент припинення іпотеки. Велика Палата Верховного Суду також виходила з того, що метою припинення іпотеки у разі реалізації предмета іпотеки є забезпечення можливості набуття покупцем майна вільним від відповідного обтяження.
Наявність у відповідних державних реєстрах записів про іпотеку та заборону відчуження спірного нерухомого майна сама по собі не свідчить про продовження існування припиненої іпотеки.
Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17, право іпотеки припиняється у зв`язку з реалізацією предмета іпотеки, а виключення запису про іпотеку з відповідного державного реєстру не є підставою припинення іпотеки. 
Таким чином, з урахуванням установлених судом обставин, що предмет іпотеки було реалізовано у встановленому законом порядку в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, вчиненого на вимогу іпотекодержателя, за результатами чого державним виконавцем складено акт про реалізацію предмета іпотеки, а позивач набула право власності на спірне майно, з моменту реалізації спірного нерухомого майна як предмета іпотеки та набуття позивачем права власності на це майно іпотека припинилася в силу прямої вказівки закону.
Разом із тим, після реалізації предмета іпотеки та набуття позивачем права власності на нерухоме майно відповідні записи про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна після його відчуження та набуття позивачем права власності не були припинені та та продовжують міститися у відповідних державних реєстрах щодо належного позивачу нерухомого майна.
Наявність таких записів за обставин припинення іпотеки не відповідає дійсному правовому стану спірного майна та створює перешкоди позивачу у здійсненні правомочностей власника, зокрема щодо вільного розпорядження належним їй нерухомим майном. 
Позивач після набуття права власності на нерухоме майно звернулася до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПУАТ “Фідобанк” із заявою про вчинення необхідних дій щодо припинення зареєстрованих обтяжень та надала документи, які підтверджують реалізацію предмета іпотеки, проте відповідні записи про іпотеку та заборону відчуження припинені не були.
З огляду на встановлені обставини справи суд доходить висновку, що обраний позивачем спосіб захисту у цій справі спрямований на усунення перешкод у здійсненні нею права власності та приведення відомостей державних реєстрів у відповідність до фактичного правового стану спірного нерухомого майна.
Відтак позовні вимоги про визнання припиненою іпотеки, зняття заборони на нерухоме майно та припинення відповідних записів про обтяження є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
За таких обставин вимоги до ПАТ “Фідобанк” є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Особливості припинення банку як юридичної особи, згідно з частиною четвертою статті 104 Цивільного кодексу України, встановлюються Законом України "Про банки і банківську діяльність".
Відповідно до ст. 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банк може бути ліквідований: за рішенням власників банку; у разі відкликання Національним банком України банківської ліцензії з власної ініціативи або за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
За частиною 2 статті 6 Закону України «Про банки і банківську діяльність» особливості правового статусу, порядку створення, діяльності, реорганізації та ліквідації банків визначаються цим Законом та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин і відповідно до цього Закону Фонд є державною спеціалізованою установою, що виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.
Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є нормативно-правовим актом, яким встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також яким регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.
Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» його метою є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
Процедура ліквідації банку вважається завершеною, а банк ліквідованим з дня внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.
Національний банк України вносить запис до Державного реєстру банків про ліквідацію банку на підставі отриманого від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення про затвердження ліквідаційного балансу та звіту ліквідатора.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 31 жовтня 2022 року № 874 з 16 листопада 2022 року відкликано повноваження ліквідатора ПУАТ «ФІДОБАНК» та визначено, що повноваження під час ліквідації ПУАТ “Фідобанк”, визначені Законом України “«Про систему гарантування вкладів фізичних осіб”, здійснюються Фондом безпосередньо.
Разом з тим, здійснення Фондом повноважень у процедурі ліквідації банку не означає набуття ним статусу правонаступника банку.
Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є стороною договору іпотеки, не набував права іпотекодержателя щодо спірного нерухомого майна та не є правонаступником ПУАТ “Фідобанк”.
У тексті Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" немає окремої статті, яка б прямо містила текст «Фонд не є правонаступником».

Прямий висновок про те, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є правонаступником ліквідованого банку, ґрунтується на системному аналізі норм закону (зокрема, положень про спеціальні владні повноваження Фонду щодо виведення банків з ринку та їх ліквідації, передбачених у статтях 46, 48 тощо), а не на прямому застереженні в якійсь конкретній статті.
Така правова позиція є усталеною та неодноразово підтверджена практикою Верховного Суду (наприклад, у постановах щодо відсутності підстав для процесуального правонаступництва Фонду замість ліквідованого банку). У самому ж законі прямо визначено правонаступництво лише для перехідного банку (стаття 42), тоді як сам Фонд діє як суб`єкт владних повноважень, а не правонаступник зобов`язань банків.
Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виконує спеціальні публічно-правові функції з виведення неплатоспроможних банків з ринку, але він не стає загальним правонаступником майна чи зобов`язань ліквідованого банку за цивільно-правовими угодами.
Заміна банку на Фонд у порядку процесуального правонаступництва (ст. 55 ЦПК України є безпідставною, оскільки між банком і Фондом немає матеріального правонаступництва.
Зазначений висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постанові від 23 липня 2025 року у справі № 210/1532/23, у якій Верховний Суд виходив із того, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є правонаступником банку, щодо якого здійснюється процедура ліквідації, а виконує визначені законом функції у процедурі виведення неплатоспроможного банку з ринку та його ліквідації. 
Отже, сам по собі факт здійснення Фондом повноважень щодо ліквідації ПУАТ “Фідобанк” не є підставою для покладення на Фонд обов`язку щодо припинення іпотеки та відповідних обтяжень, які виникли на підставі договору іпотеки та договору про відступлення прав за ним, а тому позовні вимоги до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача Публічного акціонерного товариства “Фідобанк” на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд 
у х в а л и в :  

Позовні вимоги   ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства “Фідобанк” задовольнити.
Визнати припиненою іпотеку нерухомого майна: нежилого приміщення, ангару для комбайнів, твердого покриття, кладової загальною площею 753,0 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна з реєстру прав власності 16421629, реєстраційний номер з державного реєстру речових прав на нерухоме майно 1532576248209, та зняти заборону на вказане майно, зареєстровану на підставі договору іпотеки № 392, посвідченого 06 березня 2007 року приватним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Ткаченко Ю.Г., договору про відступлення прав за іпотечним договором № 420, посвідченого 20 березня 2009 року приватним нотаріусом Миколаївської державної нотаріальної контори Ткаченко Ю.Г..
Скасувати (припинити) обтяження про іпотеку 2577845 від 06 березня 2007 року, державний реєстратор Ткаченко Ю.Г., Перша Миколаївська державна нотаріальна контора, Миколаївський міський нотаріальний округ, підстава для державної реєстрації: договір про відступлення прав за іпотечним договором серія та номер 420, виданий 20 березня 2009 року, видавник Левченко В.Г., ПН ХМНО, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 40667738 від 17 квітня 2018 року, ОСОБА_2 , Перша Миколаївська державна нотаріальна контора, Миколаївський міський нотаріальний округ; іпотекодержатель ВАТ “СЕБ Банк”, код ЄДРПОУ 14351016, адреса: м. Київ, вул. Червоноармійська, 10; іпотекодавець ОСОБА_3 . РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ; відомості про реєстрацію до 01 січня 2013 року: державний реєстр іпотек, реєстраційний номер іпотеки 4601502, 06 березня 2007 року, реєстратор – Березанський районний нотаріальний округ.
Скасувати (припинити) запис про обтяження 25772808, Державний реєстратор Ткаченко Ю.Г., Перша Миколаївська державна нотаріальна контора, Миколаївський міський нотаріальний округ; підстава для державної реєстрації – договір іпотеки № 392, виданий 06 березня 2007 року, підстава внесення – рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: (з відкриттям розділу), індексний номер 400667738, вид обтяження – заборона на нерухоме майно; відомості про суб`єкт обтяження – ОСОБА_3 . РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ; відомості про реєстрацію до 01 січня 2013 року: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 4601415, 06 березня 2007 року, реєстратор – Березанський районний нотаріальний округ.
У задоволенні позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відмовити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства “Фідобанк” (01601, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 10, код ЄДРПОУ 14351016) на користь   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_3 , сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн..
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду. 
Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя