Справа 556/398/26  
Номер провадження 2/556/724/2026  

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И    
10.06.2026 року.          сел.Володимирець
Володимирецький районний суд Рівненської області в складі 
головуючої судді Іванків О.В., 
секретаря Кньовець Н.П., 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в сел. Володимирець в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, а також земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташовані по АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті ОСОБА_3 , а в подальшому ОСОБА_4 відкрилась спадщина – житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, а також земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташовані по АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Вказану спадщину позивачка прийняла як спадкоємець за законом, однак не змогла належними чином оформити, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. А тому в даний час у оформленні спадщини в органах державного нотаріату їй відмовлено. Просить визнати за нею право власності, оскільки підтвердити свої спадкові права не має можливості, окрім як в судовому порядку. 
Вказаний позов ОСОБА_1 , надійшов до Володимирецького районного суду 16.06.2026 року.
Ухвалою суду від 01.05.2026 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. 
В підготовче судове засідання позивачка ОСОБА_1 , не з`явилася, однак подала до суду заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі. 
Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи, але надав суду клопотання в якому просив справу розглядати у його відсутності, заявлені вимоги визнає в повному обсязі. 
Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 09.02.2026 року.
За життя ОСОБА_3 , на праві приватної власності належали житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , що підтверджується, копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно.
- земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, а також Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.02.2026.
На час смерті ОСОБА_3 проживала разом із онуком ОСОБА_4 та дружиною онука ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками №89 та №90 від 05.02.2026 року, які видані Володимирецькою селищною радою Вараського району Рівненської області, а тому відповідно до ч.3. ст.1268 ЦК України онук ОСОБА_4 , вважався таким, що фактично прийняв спадщину після її смерті.
За життя та на випадок смерті ОСОБА_3 , склала заповіт, який посвідчений секретарем виконкому Довговільської сільської ради Шишка Н.О., 25.01.2008 року, згідно якого свій житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , заповіла своєму сину ОСОБА_2 .
Разом із тим матеріалами справи підтверджується, що після відкриття спадщини ОСОБА_2 , у встановлений статтею 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
Також судом не встановлено обставин, які б свідчили про фактичне прийняття ним спадщини. Доказів того, що ОСОБА_2 , постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини або вчинив дії, спрямовані на управління, утримання чи збереження спадкового майна, матеріали справи не містять.
Більше того ОСОБА_2 , не претендує на спадщину після смерті матері та взагалі відмовляється від своїх прав на спадкове майно на мою користь, що підтверджується відповідною заявою.
Згідно Витягу зі Спадкового реєстру від 05.02.2026, вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , відсутня спадкова справа згідно даних зі Спадкового реєстру.
Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно зі статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України спадкоємець, який протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, вважається таким, що не прийняв її.
Таким чином, ОСОБА_2 , незважаючи на наявність заповіту на його користь, у встановленому законом порядку спадщину не прийняв, а тому права на спадкове майно не набув.
Відповідно до частини другої статті 1223 ЦК України у разі неприйняття спадщини спадкоємцем за заповітом право на спадкування одержують спадкоємці за законом.
Оскільки спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 , спадщину не прийняв, право на спадкування спірного майна виникло у спадкоємців за законом відповідної черги, які прийняли спадщину у встановленому законом порядку.
За таких обставин суд доходить висновку, що неприйняття спадщини спадкоємцем за заповітом не перешкоджає реалізації спадкових прав спадкоємців за законом.
Однак ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , яке видане відділом «Центр надання адміністративних послуг» Володимирецької селищної ради.
Після смерті  ОСОБА_4 , відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв`язку з його смертю. 
Також судом встановлено, що за життя ОСОБА_4 , на праві приватної власності належала земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується випискою із погосподарської книги №554 від 25.11.2025, яка видана Володимирецькою селищною радою Вараського району Рівненської області, а також Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.02.2026.
На час смерті ОСОБА_4 , проживав разом із ОСОБА_1 , та дітьми, які є неповнолітніми за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками №91 та №92 від 05.02.2026 року, які видані Володимирецькою селищною радою Вараського району Рівненської області, а тому відповідно до ч.3. ст.1268 ЦК України вважається такою, що фактично прийняла спадщину після його смерті.
Факт родинних відносин між спадкоємицею ОСОБА_1 , та спадкодавцем ОСОБА_4 , підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 де чоловіком позивачки записаний ОСОБА_4 .
Згідно Витягу зі Спадкового реєстру від 05.02.2026, вбачається, що після смерті ОСОБА_4 , відсутня спадкова справа згідно даних зі Спадкового реєстру.
Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв`язку з його смертю.
Як вбачається зі змісту ст. 177, 178 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.
Також судом встановлено, що державним нотаріусом Володимирецької районної державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції позивачці Моніч О.В., в оформленні права власності на спадкове майно за законом було відмовлено, через відсутність у спадкоємиці необхідних для видачі свідоцтв про право на спадщину, документів на нерухоме майно після смерті власників. Рекомендовано, для реалізації спадкових прав, звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, яке належало померлому, що підтверджується роз`яснювальними листами №70/01-16, №71/01-16 від 05.02.2026 року. 
Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. 
Статті 1216, 1297 Цивільного кодексу України передбачають право та обов`язок спадкоємців, чию спадщину складає нерухоме майно, оформити документи про спадщину.
Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Судом також достовірно встановлено, що спірний житловий будинок на відведеній для цього земельній ділянці у відповідності до дозволу органів місцевого самоврядування і набув статусу майна з часу завершення будівництва, оскільки цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обов`язкової реєстрації речових прав на житловий будинок. У зв`язку з викладеним ОСОБА_3 , та позивачка правомірно набули право власності на нього. 
Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.
Відповідно до ч.1 п.11 ст.346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника.
Згідност.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом і за заповітом. 
Враховуючи, що щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.
Оскільки покійний ОСОБА_4 , за свого життя мав на праві власності спірний житловий будинок та земельні ділянки, позивачка ОСОБА_1 , являється спадкоємцем за законом, проте не має можливості оформити своє право на спадщину в нотаріальному порядку, суд вважає позовні вимоги позивачки обґрунтованими та знаходить підстави визнати, що ОСОБА_1 , відповідно до ст.ст.1217,1268 ЦК України, набула право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, а також земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташовані по АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , так як є суб`єктом набуття права власності на спірне майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України.
У відповідності до ч.5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до прийняття даного Закону, визнаються державою.
Питання про повернення сплаченого при подачі позовної заяви судового збору позивачка не ставлять.
Керуючись статтями15,16,328,1216-1218,1233, 1235, 1268 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263 - 265 Цивільно процесуального кодексу України, суд -  УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, а також земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5620883400:01:002:0325, що розташовані по АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5620883400:01:001:0139, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в порядку спадкування за законом.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. якщо
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Головуюча:         О.В.Іванків

Учасники провадження:
Позивачка -  ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_4 .