Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2026 року        м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Демидівського районного суду Рівненської області від 03 липня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в : 

Постановою Демидівського районного суду Рівненської області від 03 липня 2026 року провадження у справі відносно  ОСОБА_1  за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Не погодившись із постановою суду,  ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки змісту протоколу та наявним в матеріалах справи доказам, у зв`язку з чим оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою. 
Заперечуючи щодо письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , стверджує, що він не керував транспортними засобами 08 лютого 2026 року.
Зауважує, що фабула протоколу не відповідає диспозиції ст. 124 КУпАП, оскільки у ній не зазначено, який транспортний засіб отримав пошкодження і кому завдано матеріальних збитків, а також час та місце вчинення правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами.
Також вважає, що в супереч ст. 61 Конституції України, він буде двічі притягнутий до відповідальності за одне й те саме правопорушення, адже відносно нього відкрито адміністративне і кримінальне провадження, які стосуються його дій в одну дату, час та місце.
У зв`язку з цим, вважає, що його необґрунтовано притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП. 
Просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
_______________________________________________________________________________________________________________________ 
Справа № 558/104/26 Суддя в суді І інстанції – Феха Т.С.
Провадження № 33/4815/900/26   Суддя в апеляційній інстанції – Шимків С.С.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Отже, диспозиція ст. 124 КУпАП є бланкетною, оскільки містить посилання на правила дорожнього руху, а тому для визначення суті правопорушення та вирішення питання про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, які пункти правил дорожнього руху були порушені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та у чому полягали такі порушення.
Судом встановлено, що 08 лютого 2026 року о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , в селищі Демидівка, по вул. Польова, 3, Дубенського району, Рівненської області, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21063», р.н. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну швидкість, внаслідок чого допустив наїзд на паркан, що спричинило механічні пошкодження транспортного засобу та завдано матеріальних збитків. 
Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3Б, 12.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Апеляційний суд не вбачає підстав для висновку, що працівниками поліції не вірно встановлено особу водія, який вчинив правопорушення та обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1  та порушень під час оформлення адміністративних матеріалів відносно нього, які б ставили під сумнів його вину у вчиненні інкримінованого правопорушення.
Факт керування ОСОБА_1 автомобілем підтверджується письмовими поясненнями очевидців  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..
Показання вказаних свідків є логічними, послідовними, взаємодоповнюючими, узгоджуються між собою, не викликають сумнівів в їх достовірності. Підстави для сумніву у правдивості таких показань свідків судом не виявлено.
Належить також взяти до уваги й те, що протокол про адміністративне правопорушення і дії посадової особи, яка його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством,  ОСОБА_1  не оскаржувалися, тобто останній не звертався із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва із питанням ініціювання проведення службової перевірки щодо неправомірних дій працівників поліції під час складення ними протоколу, зокрема, з підстав невірного встановлення особи водія.
Також вірним є висновок суду першої інстанції про необґрунтованість доводів сторони захисту про подвійне притягнення  ОСОБА_1 до відповідальності, які ґрунтуються на помилковому тлумаченні обставин справи та норм матеріального права.
Вина  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою, а тому висновок суду першої інстанції про доведеність його вини є законним та обґрунтованим.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Застосований місцевим судом до ОСОБА_1  вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.
Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.
На підставі наведеного та керуючись ст. 124, ст. 294 КУпАП, Рівненський апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Демидівського районного суду Рівненської області від 03 липня 2026 року – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Суддя Рівненського
апеляційного суду Шимків С.С.