Справа № 548/884/26
Провадження № 2/548/568/26
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2026 Хорольський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Старокожка В.П.,
за участю секретаря судового засідання - Скрипніченко М.І., 
розглянувши у приміщенні суду м. Хорола в межах спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства "Універсал Банк", представник позивача Гніздицька Леся Василівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
В С Т А Н О В И В:
Позиція позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі.
Представник позивача, діючи в інтересах свого довірителя, 16.04.2026 звернулася до Хорольського районного суду Полтавської області з позовною заявою до відповідача про стягнення зборгованості.
Позов обґрунтований тим, що 17.04.2021 ОСОБА_1 звернувся до АТ ''Універсал Банк'' з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 17.04.2021 та встановивши мобільний додаток monobank, отримав розрахункову картку № НОМЕР_1 і йому було відкрито розрахунковий банківський рахунок № НОМЕР_2 .
Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники документів у мобільному додатку, що складають договір, та зобов`язується виконувати його умови.
На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № НОМЕР_1 .
Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі. Оскільки відповідач своєчасно не вносив оплати в рахунок погашення кредиту, відбулося прострочення ним зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором, яке сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим відбулося істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою.
На повідомлення позивача, направленого 27.11.2025, про необхідність погасити суму заборгованості, відповідач не вчинив жодної дії на погашення заборгованості. 
У зв`язку із вищевикладеним позивач прохає стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 17.04.2021 у загальному розмірі 34591,55 грн, з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом - 34591,55 грн, загальний залишок заборгованості за відсотками - 0,00 грн, заборгованість за пенею - 0,00 грн, заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 0,00 грн.
Протоколом авторозподілу розподілу судової справи від 16.04.2026 вказану справу передано на розгляд судді Старокожку В.П.
Ухвалою судді від 22.04.2026 було відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзив від відповідача не надходив.
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач та/або позивач до суду не подавали.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Слід вважати відповідача ОСОБА_1 належним чином повідомленим про відкриття провадження у справі, оскільки відповідні судові документи, що повернулися до суду із відміткою про відсутність адресата, надіслані безпосередньо за місцем його реєстрації - АДРЕСА_1 .
Представник позивача у позовній заяві прохав про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні за його відсутності. 
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що за результатами розгляду справи в межах спрощеного провадження має бути ухвалене рішення, яким слід відмовити у задоволенні позовних вимог, виходячи з такого.
Фактичні обставини, встановлені судом.
АТ «Універсал Банк» створив проект «Monobank», в рамках якого клієнтам (фізичним особам) відкриваються поточні рахунки, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «Monobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень.
17.04.2021 ОСОБА_1 підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг АТ ''Універсал Банк'' /а.с. 8/. У цій анкеті зазначено, що вона, разом із Умовами та правилами надання банківських послуг щодо продуктів monobank, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, тарифами, що розміщені за посиланням, складають Договір про надання банківських послуг. 
У анкеті-заяві останній прохав відкрити поточний рахунок НОМЕР_3 у АТ "Універсал банк" у гривні на його ім`я, встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному застосунку. Надав згоду на те, що у разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних дні, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом. Засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися ним для вчинення правочинів та платіжних операцій. 
До анкети-заяви банком було долучено Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ ''Універсал Банк'' при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів в редакції, чинній з 08.04.2021, паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, типову таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, які не містять реквізитів та підпису позичальника.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 17.04.2021 загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 34591,55 грн, за відсотками - 0,00 грн, за пенею - 0,00 грн, за порушення грошового зобов`язання - 0,00 грн /а.с. 41/.
До позовної заяви додано виписку/особовий рахунок з 17.04.2021 по 03.03.2026 /а.с. 26-31/ про рух коштів по банківському рахунку № НОМЕР_3 (клієнт ОСОБА_1 ), відкритому у АТ "Універсал банк''.
Інформацію про рух коштів по цьому рахунку відображено з 01.07.2021 по 01.08.2025. 
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з такого.
Норми права, застосовані судом.
Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі, якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частини третьоїстатті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону).
У статті 526 ЦК Українипередбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексудоговором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ ''Універсал Банк'').
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1, 2ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Частинами 1, 3 статі 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Мотивована оцінка аргументів сторін та висновки суду.
Судом з матеріалів справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 17.04.2021 підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, яка, як у ній зазначено, разом із Умовами та правилами надання банківських послуг щодо продуктів monobank, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, тарифами, що розміщені за посиланням, складають цей Договір.
До позовної заяви позивачем не долучено паспорту кредиту, таблиці обчислення вартості кредиту та тарифів, як складових цього кредитного договору, з якими повинен був ознайомитися та погодитися позичальник та доказів такого ознайомлення і погодження.
У Анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг від 17.04.2021, підписаного відповідачем ОСОБА_1 , процентна ставка за кредитом не зазначена, вказано про ставку 3,1% на місяць, яка має застосовуватися у разі виходу з пільгового періоду, що складає 62 календарних дні, не зазначену яку з карток, що пропонується АТ "Універсал банк", обрав позичальник та на отримання якої погодився.
Матеріали справи не містять доказів видачі відповідачу ОСОБА_1 кредитної картки з відповідним кредитним лімітом, доказів досягнення сторонами домовленості щодо розміру процентів, встановлення сторонами у договорі обов`язку сплати пені та штрафів за порушення умов кредитного договору.
Наданий банком витяг з тарифів картки «Monobank» суд оцінює критично. Жодних доказів на підтвердження того, чи дійсно ОСОБА_1 підписував витяг з тарифів, позивачем суду не надано. Як зазначено вище, з письмових доказів, що надані позивачем, суд позбавлений можливості встановити кредитний продукт, який обрав позичальник.
Долучені ж до матеріалів позовної заяви Умови і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» затверджені Протоколом Правління № 13 від 07.04.2021 та набули чинності 08.04.2021, не містять реквізити та підпис позичальника, а також не містять посилання на кредитний договір, до якого вони входять.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що Умови та правила надання банківських послуг, які містяться в матеріалах цієї справи, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 17.04.2021 шляхом підписання заяви-анкети.
При цьому судом враховується правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 щодо того, що не підписані Умови та Правила надання банківських послуг не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання анкети-заяви.
У цій постанові зроблено висновок, що «у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.
Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 18 лютого 2011 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.
В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (18 лютого 2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (20 лютого 2017 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, позивач не пред`явив. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11Закону №1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.»
У постанові ВС від 18 травня 2022 року (справа № 697/302/20) підтверджено, що саме наведений вище підхід до оцінки факта узгодження між сторонами істотних умов договору застосовується також і у межах правовідносин, що виникають у зв`язку із укладенням кредитного договору у системі Monobank, що запроваджена (практикується) АТ «Універсал Банк».
Принцип диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) не звільняє учасника справи від обов`язку доказування обставин, на які він посилається у підтвердження обставин, якими обґрунтовані позовні вимоги або заперечення позову (ст.81 ЦПК України).
У підтвердження заявлених вимог банк надав суду світлокопію анкети-заяви, яка не містить істотних умов договору: суми кредиту, розміру процентів за користування кредитом, строків повернення коштів, тощо.
Долучений до позову розрахунок заборгованості не є достовірним і достатнім доказом (ст. 79 і ст. 80 ЦПК України) на підтвердження як факту видачі відповідачу коштів у зазначеній сумі, так і розміру заборгованості з урахуванням того, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пункту 5.6 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 254 від 18 червня 2003 року, пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України №75 від 04 липня 2018 року.
Надана Банком світлокопія Умов та правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (Monobank) не містять підпису відповідача та/або ж інших відміток, які б давали можливість зробити обґрунтований висновок про те, що саме з цими документами був ознайомлений відповідач.
Щодо необхідності застосування вказаних правових позицій в аналогічних із справою, що розглядається, правовідносинах та суб`єктному складі учасників процесу, дійшов у своєму висновку Верховний Суд від 18.05.2022 року у справі № 697/302/20.
Частиною 2 статті 78ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно достатті 9 Закону України ''Про бухгалтерський облік та фінансову звітність''. Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.
Отже, виписка за картковим рахунком може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20, від 26 жовтня 2022 року у справі № 333/5483/20 та інших.
До матеріалів позовної заяви додано виписку/особовий рахунок з 17.04.2021 по 03.03.2026 про рух коштів по банківському рахунку № НОМЕР_3 (клієнт ОСОБА_1 ), відкритому у АТ "Універсал банк''. Однак, інформацію про рух коштів по цьому рахунку відображено не з моменту підписання анкети-заяви на отримання кредиту (17.04.2021), а з 01.07.2021 по 01.08.2025. Тобто цей банківський документ не містить доказу надання банком кредитних коштів позичальнику ОСОБА_1 та його розміру.
Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором б/н від 17.04.2021 загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом) кредиту становить 34591,55 грн. Ця заборгованість зазначена позивачем саме як "загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту)''. 
Водночас, позивачем вказано, що заборгованість за відсотками за користування кредитом відсутня. Отже, суд доходить висновку про недоведеність наявності заборгованості саме в такому розмірі за тілом кредиту у відповідача. Суд позбавлений можливості здійснити власні розрахунки такої заборгованості, так як у матеріалах справи відсутня інформація щодо видачі кредитної картки відповідачу, емітованої на її ім`я, зарахування на неї коштів та їх розміру, строку її дії, встановленого кредитного ліміту, інформації про те чи змінювався розмір ліміту у подальшому.
Ця справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідач відзиву на позов не надіслав. Доказів визнання ним обставин, на які посилається позивач, у справі немає, а отже вони підлягають доведенню.
Згідно із ст. 83 ЦПК України, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
За змістом статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення по справі на користь протилежної сторони. Отже, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі, а не суду.
У справах про стягнення кредитних коштів на банк або іншу фінансову установу покладений обов`язок довести факт передачі коштів позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, в іншому випадку, без доведення цього факту, втрачається право банку на пред`явлення будь-якої вимоги.
Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 61-28582ск18.
В той же час, звертаючись до суду із вказаним позовом, банк просив суд здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача.
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними усправі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч. 5 ст. 279 ЦПК України).
Зазначивши в позовній заяві та в заяві, доданій до позову, про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, позивач тим самим підтвердив, що подав усі докази на обґрунтування своїх вимог разом із позовною заявою.
Отже, стверджуючи про факт надання відповідачу кредиту шляхом встановлення кредитного ліміту на видану останньому платіжну картку monobank, позивач не надав до суду належних доказів, якими би підтвердив викладені обставини.
Суд не погоджується з тим, що сам лише факт підписання анкети-заяви підтверджує викладені у позовній заяві обставини, оскільки така позиція позивача не ґрунтується на положеннях закону. Інших допустимих та належних доказів отримання відповідачем кредитних коштів, умов їх надання та виникнення заборгованості у зв`язку із невиконанням умов договору останнім, суду не надано.
Зокрема, Верховний Суд у своїй постанові від 27.03.2020 по справі №703/3063/18 дійшов висновку, що в зв`язку з ненаданням банком доказів видачі кредитної картки та розміру кредиту, суд позбавлений можливості перевірити розмір нарахованої суми боргу.
Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Ураховуючи відмову в задоволенні позову, судові витрати зі сплати позивачем судового збору при зверненні до суду в сумі 2662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 09.04.2026 покладаються на позивача.
Керуючись ст. ст. 207, 526, 527, 530, 626, 528, 633 ч. 1, 634 ч. 1, 638, 639, 1048, 1049 ч. 1, 1054 ч. 1 ч. 2 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 83, 89 ч. 1 ч. 1 ч. 3, 178 ч. 8, 259, 263-265, 268, 273, 279 ч. 5 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
у задоволенні позову акціонерного товариства "Універсал Банк", представник позивача представник позивача Гніздицька Леся Василівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
Судові витрати зі сплати судового збору покласти на позивача акціонерне товариство ''Універсал Банк''.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Учасники справи: 
Позивач: Акціонерне товариство ''Універсал банк'', (код ЄДРПОУ 21133352), адреса: 04114 м. Київ вул. Автозаводська, 54/19.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Головуючий