ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №336/7232/24 Головуючий в 1 інст.Боєв Є.С.
Провадження №33/807/73/26 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року місто Запоріжжя
Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Зубенка О.А., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього – адвоката Шевченко А.В. на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19 листопада 2024 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,
стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, 23 червня 2024 року о 00 год. 40 хв. в м.Запоріжжі, Шевченківський район, вул.Шевченка, 273, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21114, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 а ПДР України. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР України, про повторність попереджений.

В апеляційній скарзі захисник – адвокат Шевченко А.В. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом. 
Також, сторона захисту посилається на відсутність доказів того, що працівники поліції провели огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння та встановили факт його перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши аргументи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Зубенка О.А., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №817319 від 23 червня 2024 року, згідно з яким, 23 червня 2024 року о 00-40 годині в м.Запоріжжі, Шевченківський район, вул.Шевченка, 273, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21114, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820. Результат 1,44 ‰. Тест №2263. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР України, про повторність попереджений, чим порушив п. 2.9.а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП;
- у роздруківці Alcotest Drager 6820 від 23 червня 2024 року тест №2263, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння, результат позитивний – 1,44 ‰;
- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого проводився огляд ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук, за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, результати огляду: позитивна – 1,44 ‰, з результатом ОСОБА_1 згоден;
- у довідці про відсутність повторності за ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 та отримання останнім посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 23 листопада 2016 року;
- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.
Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті поліцейського взводу 1 роти 2 батальйону 4 УПП в Запорізькій області ДПП капрала поліції Морозова О., згідно з яким, останній доповідає, що 23 червня 2024 року о 00-40 годині під час патрулювання в Шевченківському районі по вул.Шевченка, 273 було зупинено транспортний засіб ВАЗ 21114, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.
Як убачається з оскаржуваної постанови, в судові засідання ОСОБА_1 не з`являвся.
Захисник - адвокат Шевченко А.В. вважала, що відеозапис, яким зафіксовано рух транспортного засобу, є неналежним та недопустимим доказом, оскільки не є відеофіксацію з бодікамер поліцейських 4171550, 474967, як зазначено у протоколі, і до матеріалів справи належним чином не долучався, невідомо, що це за камера, коли зроблено цей запис тощо. Провадження у справі просила закрити через відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
В судовому засіданні поліцейський ОСОБА_2 , допитаний як свідок, пояснив, що наприкінці червня 2024 року в складі екіпажу патрульної поліції перебував на чергуванні. Після 00:00 год., тобто у комендантську годину, побачили транспортний засіб ВАЗ, що рухався назустріч. Вони розвернули службовий автомобіль та поїхали за вказаним транспортним засобом. Той повернув праворуч та зупинився. Вказує, що транспортний засіб перебував поза полем їх зору не більше 20-30 секунд, що повинно бути зафіксовано записом з відеореєстратору їх автомобіля. Під`їхавши до автомобіля, побачили, що ОСОБА_1 перебував на місці правого переднього пасажира. Поруч нікого не було, з транспортного засобу ніхто не виходив. ОСОБА_1 заперечував, що керував транспортним засобом, пояснюючи, що водій пішов у розташований поруч будинок. В цей час з будинку вийшов якийсь чоловік, який вважав, що поліцейські приїхали на його виклик. Однак, цей чоловік не підтвердив, що хтось нещодавно заходив до будинку. Далі ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння та, оскільки він при собі не мав усіх необхідних документів, був запрошений до відділу поліції.
На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі, та заявлені стороною захисту при апеляційному розгляду справи, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, та майже всі доводи, викладені в апеляційній скарзі, були перевірені судом першої інстанції та ним надана відповідна обґрунтована правова оцінка.

Доводи сторони захисту про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом були перевірені судом першої інстанції та на ці доводи надана змістовна та обґрунтована відповідь, з якою погоджується і суд апеляційної інстанції. 
З долученого до протоколу відеозапису убачається рух патрульного автомобіля, назустріч якому рухався інший транспортний засіб. Патрульний автомобіль здійснив розворот та почав переслідувати цей транспортний засіб, який зник з поля зору відеореєстратора патрульного автомобіля буквально на декілька секунд, повернувши вправо, проте потім здійснив зупинку, про що свідчить ввімкнення червоних стоп-сигналів. 
Далі, поліцейські під`їхали до припаркованого транспортного засобу ВАЗ 21114, державний номерний знак НОМЕР_1 , який хитався, убачається, що всередині відбувався рух, на передньому пасажирському сидінні сидів ОСОБА_1 . 
Як під час розгляду справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, сторона захисту зазначала про те, що транспортним засобом ВАЗ 21114, ОСОБА_1 не керував, керувала інша особа, яка покинула місце зупинки транспортного засобу.
Конкретних відомостей про особу, на яку посилався ОСОБА_1 під час складання протоколу, працівникам поліції надано не було. 
З метою перевірки вказаного доводу, судом апеляційної інстанції задоволено клопотання про допит свідка ОСОБА_3 , який в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що ОСОБА_1 – його друг. 22 червня він був у короткотривалій відпустці, йому зателефонував ОСОБА_4 і попросив забрати його з с.Михайлівка до м.Запоріжжя, по поверненню до м.Запоріжжя, ОСОБА_3 потрібно було заїхати до свого товариша. Він залишив ОСОБА_1 на передньому пасажирському сидінні, а сам пішов до будинку. Коли він вийшов з будинку, автомобіль був зачинений. ОСОБА_1 не було, він побачив пропущений виклик від нього, почав телефонувати, однак той не відповідав. 
Разом з цим, як убачається з відеозвернення, наданого стороною захисту раніше, на якому зафіксований ОСОБА_3 , останній не зазначав про те, що йому телефонував ОСОБА_1 , а вказував на те, що він почав телефонувати ОСОБА_1 , коли побачив, що в машині нікого немає, однак абонент був «поза зоною», телефонував він йому 2 рази, більше не телефонував, оскільки вже було пізно. Пізніше дізнався про те, що сталося. 
Окрім того, як убачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 заперечував, що керував транспортним засобом, пояснюючи, що водій пішов у розташований поруч будинок. 
В свою чергу, згідно з відеозаписом, з будинку вийшов якийсь чоловік, який вважав, що поліцейські приїхали на його виклик. Однак цей чоловік не вказував, що хтось нещодавно заходив до будинку. 
Отже, доводи сторони захисту з зазначеного приводу є суперечливими та непереконливими. 
Через наведене вище, суд апеляційної інстанції не приймає показання свідка ОСОБА_3 , вказані вище, та вважає, що ці показання не узгоджуються із сукупністю інших доказів, на які послався суд в оскаржуваній постанові, зокрема і відеозаписом. 
Як обґрунтовано зазначено судом першої інстанції, відеозаписом, зокрема, зафіксований рух транспортного засобу ВАЗ назустріч екіпажу поліції, розворот патрульного автомобіля та подальше переслідування цього автомобіля, який на деякий час зник з поля зору поліцейських. Однак далі з відеозапису убачається, що на автомобілі ВАЗ увімкнулися, а потім вимкнулися червоні стоп-сигнали (таймкод 00:00:20 - 00:00:23), після цього патрульний автомобіль під`їхав до цього транспортного засобу, з нього ніхто не виходив, крім ОСОБА_1 . 
Сумнівів в тому, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21114, д.н.з. НОМЕР_1 , у суду апеляційної інстанції не виникає, оскільки вказані обставини в повній мірі доведено належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи.
Перевіряючи доводи сторони захисту про порушення процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, що полягає у відсутності доказів того, що працівники поліції провели огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння та встановили факт його перебування в стані алкогольного сп`яніння, не є слушними та спростовується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема відеозаписом, з якого убачається, що працівниками поліції під час спілкування з ОСОБА_1 , у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, про що було повідомлено ОСОБА_1 та запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора, в результаті огляду підтверджено стан сп`яніння у ОСОБА_1 , результат 1,44‰. На запитання працівників поліції, чи погоджується ОСОБА_1 з результатом такого огляду, останній відповів ствердно, до медичного закладу їхати не забажав. 
Окрім того, у акті огляду у графі «з результатами згоден» ОСОБА_1 поставив свій підпис. 
Також, підпис останнього міститься і у роздруківці з технічного приладу. 
Отже, твердження сторони захисту про відсутність доказів того, що працівники поліції провели огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння та встановили факт його перебування в стані алкогольного сп`яніння, спростовуються вищевказаним відеозаписом та іншими доказами. 
На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано вимоги законодавства про адміністративні правопорушення та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння №1452/735 та після виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння, відмови останнього від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу, направлено останнього на огляд до відповідного медичного закладу.
Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
У зазначеному протоколі міститься підпис самого ОСОБА_1 без будь-яких зауважень.
Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника-адвоката Шевченка А.В., на думку суду апеляційної інстанції, жодним чином не впливають на законність постанови суду першої інстанції та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9 ПДР України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Всі докази, наявні в справі, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.
Достовірність цих доказів стороною захисту у встановленому законом порядку не спростовано.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам належну оцінку.
Неповноти та однобічності з`ясування обставин, що мають значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення, а також упередженості з боку суду першої інстанції не убачається.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.
При накладені адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника – адвоката Шевченко А.В. залишити без задоволення.
Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19 листопада 2024 року стосовно  ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду      С.В. Дадашева

Дата документу  Справа № 336/7232/24