СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
Справа № 306/1112/26
Провадження № 2/306/1014/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 вересня 2026 року    м. Свалява 
Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого-судді Уліганинця П.І.
за участю: секретаря судового засідання Якубовської С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява справу за позовом  представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до Полянської сільської ради в особі відділу архітектури, житлово-комунального господарства та капітального будівництва про визнання права власності, -
В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що згідно будівельного паспорту складеного 1994 року на забудову земельної ділянки індивідуального будівництва в с. Сусково Свалявського району ОСОБА_1 отримав дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку. Відповідно до рішення виконавчого комітету Сусківської сільської ради від 01.07.1994 року №20 позивачу виділено земельну ділянку площею 0,07 га в урочище "Полонище" та надано дозвіл на право виконання будівельних робіт на будівництво власного житлового будинку на земельній ділянці. Зазначив, що з часу початку будівельних робіт 1994 року суттєво змінилося законодавство, а у зв`язку з несприятливим фінансовим становищем будівництво житлового будинку затягнулося на декілька років і на даний час щоб оформити житловий будинок необхідно мати у приватній власності земельну ділянку з кадастровим номером, а щоб оформити земельну ділянку під будівництво то така має бути вільною від забудови або має бути оформлено право власності на житловий будинок в інакшому разі земельну ділянку набути у власність є неможливо, а тому житловий будинок ним побудований, а оформити у приватну власність його неможливо у зв`язку з розбіжністю та суперечністю у законодавстві. Тому просить суд визнати ОСОБА_1 , як забудовником, право власності на житловий будинок літ. А, загальною площею 213,1 кв.м., житловою площею 93,5 кв.м. та господарські будівлі та споруди господарський блок літ. Б, альтанка літ. - В, вбиральня - літ.Г, що розташований в АДРЕСА_1 .
Сторони у судове засідання не з`явилися.
Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача згадану справу просив розглядати без його участі (а.с. 27, 31).
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне.
Згідно будівельним паспортом, складеним 1994 році на забудову земельної ділянки для індивідуального будівництва в с. Сускове, ОСОБА_1 отримав дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку в ур."Полонищє" (а.с.7).
Відповідно до рішення викокому Сусківської сільської ради від 01.07.1994 року № 20 ОСОБА_1 надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку на відведеній земельній ділянці площею 0,7 га в с.Сускове, ур. "Полонище". Будівництво проводити згідно будівельного паспорту виданого районним відділом архітектури (а.с.10).
Згідно до паспорту на будівництво земельної ділянки в, населених пунктах України від 01.07.1994 року визначено будівництво на новому місці (а.с.9).
Дозволом на право виконання будівельних робіт виданого Головним архітектором району ОСОБА_3 на підставі рішення виконавчого комітету Плосківської сільської ради від 01.07.1994 року № 20 ОСОБА_1 надано дозвіл на проведення будівництва індивідуального житлового будинку (а.с.8).
Згідно паспорту на забудову земельної діянки ОСОБА_1 визначено будівництво в с.Сускове, ур. Полонище" на новому місці (а.с.9).
Відповідно до довідки №440 від 20.05.2026 року, виданої старостою Полянської сільської ради, ОСОБА_1 являється головою дворогосподарства в АДРЕСА_1 (а.с.11). 
Як убачається з технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, інвентаризаційна справа №4124/2026, житловий будинок в АДРЕСА_1 , такий складається з «А» - житловий будинок, «Б» - господарський блок, «В» альтанка, "Г" - вбиральня. Його вартість становить 121050,00 грн. (а.с.12-19).
Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства УРСР і погодженою 15.01.1966 року із Верховним Судом УРСР, було встановлено, що реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать, зокрема, громадянам на праві особистої власності (п.п. 2, 4); будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягають реєстрації (п. 6); при відсутності правовстановлюючих документів, зазначених в Інструкції, у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу бюро технічної інвентаризації при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам, з метою їх подальшої реєстрації, а при відсутності таких книг необхідних для реєстрації питання вирішуються в кожному окремому випадку за заявою зацікавленої особи з проведенням відповідного обстеження і якщо зібрані матеріали підтверджують належність будинку заявнику, вирішується питання про оформлення права власності (п.п. 10, 20).
Таким чином, на час будівництва житлового будинку, з урахуванням також положень ст. 4 ЦК Української РСР (1963 року), реєстрація права власності на нього не вимагалася, як докази належності будинку певній особі могли бути прийняті документи, що не були передбачені Додатком №1 до згаданої Інструкції від 31.01.1966 року. Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер. Придатність будинку для проживання та належність його спадкодавцю на час його смерті ніким не оспорюється. 
За приписами ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 16 згаданого Кодексу визначено право особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: зокрема, визнання права.
Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом від 17.07.97 № 475/97-ВР, передбачено право фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що іншого способу захисту майнових прав позивача не має, суд дійшов висновку, що даний позов є обгрунтованим та підлягає до задоволення.
Керуючись ст. 12, 18, 81, 258, 263, 265, 273, 353 ЦПК України, ст. 15, 16, 317 ЦК України, Першим протоколом до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд,-
У Х В А Л И В :

Позов представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до Полянської сільської ради в особі відділу архітектури, житлово-комунального господарства та капітального будівництва про визнання права власності — задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцем АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 як забудовником право власності на житловий будинок літ. А, загальною площею 213,1 кв.м., житловою площею 93,5 кв.м., та господарські будівлі та споруди господарський блок літ Б, альтанка літ-В, вбиральня літ "Г", що розташований в АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Головуючий  П.І.Уліганинець 
14.09.2026 року.