Справа № 595/969/26
Провадження № 3/595/195/2026
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2026 м. Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Тхорик І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №2 Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , пенсіонера,-
за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
04 липня 2026 року приблизно о 16.00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні житлового будинку, що за адресою в АДРЕСА_1 , ображав свою матір ОСОБА_2 нецензурною лайкою, погрожував їй фізичною розправою, внаслідок чого в неї погіршився стан здоров`я через що остання змушена була вживати ліки. Окрім цього, ОСОБА_1 принижував честь та гідність своєї сестри ОСОБА_3 .
Такі дії ОСОБА_1 працівниками поліції при складанні протоколу кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи відповідно до протоколу про адміністративні правопорушеннясерії ВАД № 746717 від 06 липня 2026 року, де йому було повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 16 липня 2026 року о 10 год. 00 хв. у Бучацькому районному суді, про що ОСОБА_1 власноручно проставив підпис у відповідній графі протоколу.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відтак на підставі ст. 268 КУпАП, вважаю, що розгляд справи можна провести у відсутності ОСОБА_1 .
Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, виходячи з наступного.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується зібраними по справі доказами, а саме даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ньоговід 06.07.2026 серії ВАД № 746717; протоколі прийняття заяви від ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06.07.2026; письмових поясненнях ОСОБА_1 від 06.07.2026, в яких він пояснив, що 04.07.2026 приблизно о 16.00 год. він по місцю проживання під час розмови із сестрою ОСОБА_3 ображав останню нецензурною лайкою, в ході чого за неї заступилася їхня матір ОСОБА_2 , яку він також ображав та погрожував їй фізичною розправою; письмових поясненнях ОСОБА_2 від 06.07.2026, в яких вона повідомила, що 04.07.2026 приблизно о 16.00 год. її син ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем спільного проживання, у стані алкогольного сп`яніння ображав її нецензурною лайкою, принижував її честь та гідність, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого в неї було погане самопочуття; письмових поясненнях ОСОБА_3 від 06.07.2026, в яких вона повідомила, що 04.07.2026 приблизно о 16.00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем спільного проживання, в стані алкогольного сп`яніння ображав свою матір ОСОБА_2 нецензурною лайкою, принижував її честь та гідність, погрожував фізичною розправою, на її зауваження почав також виражатися і в її сторону нецензурною лайкою; рапорті ст. інспектора-чергового ВП № 2 (м. Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Свистуна І.В. від 06.07.2026. 
За змістом ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність особи наступає у випадку вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. При цьому психологічне насильство в сім`ї - насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство – це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1  наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та, враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.
За приписами частини п`ятою статті 283 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.
Програма для кривдника – комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків (п.10 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).
Враховуючи оцінку ризиків вчинення домашнього насильства, вважаю, що відсутня на даний час необхідність направлення ОСОБА_1 на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство.
У відповідності до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір.
На підставі ч.1 ст.173-2 КУпАП та керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір»,-
ПОСТАНОВИВ:
Накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. судового збору. 
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У випадку несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;витрати на облік зазначених правопорушень (стаття 308 КУпАП).
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена через Бучацький районний суд до Тернопільського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя         І.  І.  Тхорик