Справа № 331/709/26
Провадження № 2-о/331/75/2026
РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2026 року         м. Запоріжжя
Олександрівський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого – судді Світлицької В.М.,
за участю секретаря – Солов`ян О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Олександрівського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Тетяна Юріївна про встановлення факту, що має юридичне значення, -
ВСТАНОВИВ:
Заявник  ОСОБА_1 звернувся до Олександрівського районного суду м. Запоріжжя з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи ОСОБА_2 , приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю.
В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , батьки позивача перебували у шлюбі з 25.09.l963 року. Батько заявника ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 74 років. Мати заявника ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 86 років. За життя батькам на праві спільної сумісної власності належала квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті батька ОСОБА_3 , мати заявника ОСОБА_4 стала єдиною власницею квартири, оскільки заявник як спадкоємець померлого батька відмовився від своєї спадкової частки на користь матері, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.07.2011 року, виданого державним нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Грибачовою Л.Д. Також зазначає, що мати болісно перенесла втрату батька, з огляду на це, заявник майже весь свій вільний час надавав допомогу матері, у нього погіршилися стосунки з дружиною ОСОБА_5 . Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду від 10.06.2016 року (справи № 335/4894/1) шлюб між ними розірвано. Мати ОСОБА_4 за життя була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а заявник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Незважаючи на різні адреси та реєстрації з травня 2019 року по теперішній час заявник проживав разом з матір`ю, оскільки вона за станом свого здоров`я потребувала стороннього догляду та допомоги, у неї був серйозний перелік діагнозів, що свідчили про значні ураження як судин головного мозку, так i серцево-судинної системи в цілому. Так, згідно із медичною довідкою від 27.01.2022 року виданої KHП «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги № l» ОСОБА_4 за станом здоров`я самостійно не пересувається (нетранспортабельна, діагноз синдром, когнітивні порушення, деменція). Відповідно до довідки ЛЛК № 1027 від 18.05.2023 року виданої KHП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 10» ОСОБА_4 самостійно не пересувається, потребує консультації психіатра вдома. Таким чином, через стан здоров`я матері, заявник проживав разом із нею та здійснював догляд. Крім того, коли матір померла, займався питаннями щодо поховання, організації похорону та всіма фінансовими витратами. Після смерті матері ОСОБА_4 залишилася спадщина, що складається з квартири за адресою: АДРЕСА_1 . За таких обставин , для захисту своїх спадкових прав заявник змушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд встановити факт постійного спільного проживання, на час відкриття спадщини, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір’ ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 86 років у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . 
Ухвалою Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 30.01.2026 року було відкрито провадження по справі.
Заявник в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги заяви підтримує в повному обсязі. 
Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином , причини неявки не повідомив, заяв не надав. 
Заінтересована особа приватний нотаріус Кукрудз Т. Ю. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила ухвалити рішення на розсуд суду. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. 
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно, НОМЕР_1 від 19.11.2025 року. 
25.09.1963 року між ОСОБА_3 , 1936 року народження, та ОСОБА_6 , 1938 року народження, було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 25.09.1963 року. Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище дружині –  ОСОБА_7 . Таким чином, вбачається, що ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 батько заявника ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області від 27.12.2010 року, актовий запис № 8067. 
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 26.09.2024 року, актовий запис № 1448. 
Батькам заявника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належала квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_5 від 04.02.1999 року. 
Після смерті батька ОСОБА_3 , мати заявника ОСОБА_4 стала єдиною власницею квартири, оскільки заявника як спадкоємець померлого батька відмовився від своєї спадкової частки на користь матері, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.07.2011 року, виданого державним нотаріусом Четвертої запорізької державної нотаріальної контори Грибачовою Л.Д. 
Відповідно до довідки КП «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 2» № 0089 від 20.01.2011 р., місце проживання ОСОБА_4 , 1938 р.н., було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .
Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою ЦНАП (справа № 1/58-01/1211) від 23.01.2026 р. 
Згідно із медичною довідкою від 27.01.2022 року, виданою KHП «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги № l» мати заявника ОСОБА_4 за станом здоров`я самостійно не пересувається (нетранспортабельна), діагноз: церебральний атеросклероз ІІІ ст.; дисцикуляторна енцефалопатія ІІІ ст.; вестибулярний синдром; когнітивні порушення, деменція. 
Відповідно до довідки ЛЛК № 1027 від 18.05.2023 року, виданої KHП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 10» мати заявника ОСОБА_4 самостійно не пересувається, потребує консультації психіатра вдома.
Як зазначає заявник, він майже весь свій вільний час надавав допомогу матері, у нього погіршилися стосунки з дружиною ОСОБА_5 , тому заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду від 10.06.2016 року (справа № 335/4894/16-ц) шлюб між ним та дружиною розірвано.
За таких обставин, незважаючи на різні адреси та реєстрації з травня 2019 року по теперішній час заявник через стан здоров`я матері, постійно проживав разом із матір`ю та здійснював догляд за нею . 
27.09.2024 року Спеціалізованим комунальним підприємством «Запорізька ритуальна служба» видано свідоцтво про поховання № 259334, відповідно до якого ОСОБА_1 є особою, що здійснила поховання ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблено запис в книзі реєстрації поховань № 40.
Після смерті матері ОСОБА_4 залишилася спадщина, що складається з квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
01.07.2011 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , склала заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Четвертої запорізької державної нотаріальної контори Грибановою Л.Д., відповідно до якого все своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право, в тому числі житло за адресою: АДРЕСА_1 , заповіла сину – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
18.11.2025 року  ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. із заявою від 18.11.2025 р. про прийняття спадщини після смерті  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі якої було заведено спадкову справу № 162/2025.
26.11.2025 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю., ОСОБА_1 надано роз`яснення про оформлення спадщини № 699/02-14, в яких зазначено, що оскільки ним не подано заяву про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини, та на момент смерті він та спадкодавець ОСОБА_4 були зареєстровані за різними адресами, встановити факт їх постійного спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 на момент відкриття спадщини не вбачається можливим. Роз`яснено право на звернення до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент його смерті.
З матеріалів справи вбачається, що інші спадкоємці майна померлої ОСОБА_4 у володіння спадковим майном не вступали та із заявами про прийняття спадщини до органів нотаріату не зверталися.
В матеріалах справи наявні письмові пояснення свідків  ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,  ОСОБА_2 , які кожен окремо зазначили, що разом з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 по день її смерті, з нею постійно проживав син ОСОБА_1 , який доглядав за своєю матір`ю.
Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення,зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно із ч. ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Згідно із ч. 2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.
Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.
Частиною 1 статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).
При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.
Згідно із пп. 4.12 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.
Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.
Отже, відсутність реєстрації місця проживання не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем.
Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово вказував, що факт реєстрації місця проживання позивача за іншою адресою, ніж місце проживання й реєстрації спадкодавця, не має правового значення у таких спірних правовідносинах. 
Такі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16, від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17, від 01 липня 2020 року у справі № 222/1109/17.
Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 вказав, що частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.
Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у постанові від 12 січня 2022 року у справі № 446/53/16-ц.
Аналіз матеріалів справи свідчить, що заявником надано суду достатньо доказів на підтвердження факту проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .
Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки.
Таким чином, враховуючи, що встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадкових прав після смерті матері, іншого порядку встановлення даного факту законом не визначено, встановлення даного факту не порушує прав інших осіб, а тому, оцінивши докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає, що заявлені вимоги щодо встановлення факту постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 13, 258-259, 263-265, 315, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву  ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Тетяна Юріївна про встановлення факту, що має юридичне значення – задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) разом із своєю матір`ю - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:          В.М. Світлицька