Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/5959/26
Провадження №2/711/3341/25

 

_РІШЕННЯ
 
_ІМЕНЕМ _УКРАЇНИ
 
_заочне

 
03 липня 2026 року      м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого – судді Позарецької С.М., 
при секретарі Буйновській А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, -
_в _с _т _а _н _о _в _и _в _:
_Позивач _Моторне _(транспортне) _страхове _бюро _України _звернувся _до _суду _з _позовом _до  ОСОБА_1 _про _стягнення _грошових _коштів. _Свої _позовні _вимоги _мотивує _тим, _що 06.03.2025 о 07:25 год. в населеному пункті м. Черкаси, по вул. Різдвяна, 69, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «RENAULT MEGANE», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача та транспортного засобу «VOLKSWAGEN JETTA», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , власником вказаного транспортного засобу є ОСОБА_3 _. _В _результаті _ДТП _автомобіль _«DAF _FT105», _державний _номерний _знак _НОМЕР_3 _, _отримав _механічні _пошкодження _з _матеріальними _збитками.
На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність транспортного засобу потерпілої була застрахована в АТ «СГ «ТАС», що підтверджується полісом серії ЕР 220443963 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Строк дії договору страхування на момент ДТП діяв.
_Також _зазначено, _що на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси при розгляді справи про адміністративне правопорушення № 711/1344/25 від 21.04.2025, вина відповідача у скоєнні ДТП була повністю доведена судом, і його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 та ч. 4 ст. 130 КУпАП .
Постановою судді Черкаського апеляційного суду від 24.11.2025 у справі №711/1344/25, апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а означену постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.04.2025 – залишено без змін.
Водночас, 12.03.2025 ОСОБА_2 (особа, яка керувала транспортним засобом потерпілої під час ДТП), на виконання вимог ст.31 Закону, звернувся до позивача із відповідною заявою про настання дорожньо-транспортної пригоди. 
За результатами звернення потерпілої та розгляду її заяви, позивачем було відкрито регресну справу № 118396.
_Відповідно _до _пункту _40.3 _статті _40 _Закону _України _«Про _обов?язкове _страхування _цивільно-правової _відповідальності _власників _наземних _транспортних _засобів» _МТСБУ _має _право _залучати _аварійних _комісарів, _експертів _або _юридичних _осіб, _у _штаті _яких _є _аварійні _комісари _чи _експерти, _у _порядку, _встановленому _Уповноваженим _органом, _для _визначення _причин _настання _страхового _випадку _та _розміру _збитків _у _випадках, _визначених _у _статті _41 _цього _Закону.
_З _метою _встановлення _розміру _заподіяння _шкоди, _МТСБУ, _діючи на підставі законодавчих приписів, проведення огляду/дослідження пошкодженого транспортного засобу позивач доручив ФОП ОСОБА_4 .
18.04.2025 оцінювачем було складено Звіт №А04-17 про оцінку автомобіля VOLKSWAGEN JETTA реєстраційний номер НОМЕР_4 .
За результатами Звіту вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля VOLKSWAGEN JETTA, номерний знак НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП, складає 23 647,04 грн. з урахуванням ПДВ.
18.04.2025 оцінювачем було складено додаткову ремонтну калькуляцію №17. Відповідно до означеної ремонтної калькуляції, вартість ремонту транспортного засобу потерпілої складає 19 556,00 грн. 
Позивач, виконуючи вимоги ст. 43 Закону, на підставі довідки № 1 від 16.12.2025 та Наказу № 3.1/35463 від 16.12.2025 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, прийняв рішення про відшкодування шкоди потерпілій в загальному розмірі 18290,24 грн. 
Розрахунок та сплата регламентної виплати проводилося на основі Звіту, ремонтної калькуляції № 17 від 18.04.2025, а також наказу про відшкодування шкоди, відповідно до якого МСТБУ здійснило регламентну виплату. 
Також, як зазначено у позові, позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди у розмірі 2 950,00 грн. 
Позивачем була повністю відшкодована шкода потерпілій, завдана відповідачем. 
_Таким _чином, _загальний розмір витрат МТСБУ, з урахуванням витрат на збір документів, послуг з оплати проведення експертизи, які підлягають відшкодуванню позивачу, складає 21240,24 грн. 
_У _зв?язку _з _тим, _що _на _момент _настання _ДТП _відповідач _не _мав _чинного _договору _обов?язкового _страхування _цивільно-правової _відповідальності _власників _транспортних _засобів, _то _після _виплати _суми _страхового _відшкодування _на _користь _потерпілої _особи, _у _позивача _виникло _право _вимоги _до _відповідача _про _відшкодування _завданої _шкоди _(в _порядку _регресу) _у _розмірі 21 240,24 _грн. 
_Таким _чином, _позивач _просить _суд, _- _стягнути _з  _ОСОБА_1  _на _свою _користь _суму _сплаченого _майнового _відшкодування _в _розмірі 21 240,24 _грн. _та _сплачений _судовий _збір _в _розмірі _2662 _грн. _40 _коп.
_Ухвалою _суду _від _11.06.2026 _прийнято, _відкрито _провадження _по _справі _та _призначено _її _до _розгляду _за _правилами _спрощеного _позовного _провадження _з _повідомленням _сторін. _Проти _такого _порядку _розгляду _справи _сторони _не _заперечували.
_Відповідачем _відзив _на _позов _подано _не _було.
_В _судове _засіданні _позивач _(його _представник) _не _з`явились, _будучи _належним _чином _повідомлені _про _час, _дату _та _місце _розгляду _справи. _Представником _подано _заяву _від _30.06.2026 _про _розгляд _справи _за _його _відсутності, _позовні _вимоги _просить _задовольнити _і _не _заперечує _проти _заочного _розгляду _справи.
У судове засідання відповідач не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за відомим зареєстрованим місцем проживання та шляхом направлення смс-повідомлення на номер мобільного телефону відповідача, що наявний у справі. Слід також зазначити, що згідно з положеннями ст. 8 ЦПК України, інформація про рух справи є відкритою, оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою можливо дізнатися необхідну інформацію щодо справи. Відзив на позовну заяву не подано.
Справу вирішено за правилами заочного розгляду, визначеними ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, яка повідомлялася судом у встановленому законом порядку про час, дату і місце розгляду справи та не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву проти позову, а представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи.
_Дослідивши _матеріали _справи, _враховуючи _позицію _сторони _позивача _та _дослідивши _докази _в _їх _сукупності, _суд _вважає, _що _позовні _вимоги _підлягають _до _задоволення _за _таких _підстав:
_встановлено, _що 06.03.2025 о 07:25 год. в населеному пункті м. Черкаси, по вул.Різдвяна, 69, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «RENAULT MEGANE», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача та транспортного засобу «VOLKSWAGEN JETTA», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , власником вказаного транспортного засобу є ОСОБА_3 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , ТСЦ 7141, дата першої реєстрації в Україні 05.11.2016; дата реєстрації 15.04.2023)_. _В _результаті _ДТП _автомобіль _«DAF _FT105», _державний _номерний _знак _НОМЕР_3 _, _отримав _механічні _пошкодження _з _матеріальними _збитками.
На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність транспортного засобу потерпілої була застрахована в АТ «СГ «ТАС», що підтверджується полісом серії НОМЕР_6 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Строк дії договору страхування на момент ДТП діяв.
_Також _зазначено, _що на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів_.
_Встановлено, _що _постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси при розгляді справи про адміністративне правопорушення № 711/1344/25 від 21.04.2025, вина відповідача у скоєнні ДТП була повністю доведена судом, і його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 та ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Постановою судді Черкаського апеляційного суду від 24.11.2025 у справі №711/1344/25, апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а означену постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.04.2025 – залишено без змін. Таким чином, вказані судові рішення набрали законної сили.
_Потерпіла _08.12.2025 _звернулася _до _позивача _МТСБУ _із _заявою _про _страхове _відшкодування _і _з _повідомленням _про _настання _ДТП _06.03.2025. _Також, _встановлено, _що _12.03.2025 _водієм _ОСОБА_2 _до _МТСБУ _було _подане _повідомлення _про _ДТП. _За _результатами _звернення _потерпілої _та _розгляду _її _заяви, _позивачем _було _відкрито _регресну _справу.
_Відповідно _до _звіту _№ _А04-17 _від _18.04.2025, _складеного _ФОП    _ОСОБА_4 _, _а _саме _оцінювачем _ОСОБА_5 _, _який _перебуває _у _трудових _відносинах _з _ФОП _на _підставі _трудового _договору _№22774 _від _06.09.2006 _та _на _підставі _договору _з _МТСБУ _№013/24 _від _01.06.2024 _і _доручення _по _справі _№118396, _про _оцінку _автомобіля «VOLKSWAGEN JETTA», д.н.з. НОМЕР_2 _, _визначено, _що _вартість _матеріального _збитку, _завданого _власнику _цього _автомобіля _становить _23647 _грн. _04 _коп. _з _урахуванням _ПДВ _20%. _Також _судом _були _досліджені _долучені _до _звіту _додатки, _зокрема _і _ремонтна _калькуляція _та _дефектна _відомість _№1704-17 _від _01.04.2025.
_Позивач _відшкодував _завдані _відповідачем _збитки _внаслідок _ДТП _у _розмірі: _18290 _грн. _24 _коп., _що _підтверджується _платіжною _інструкцією _№ _0038988 _від _16.12.2025, _наказом _МТСБУ, _довідкою _№1 _від _16.12.2025 _про _розмір _відшкодування _з _фонду _захисту _потерпілих, _та _в _розмірі _2950 _грн. _00 _коп. _за _оплату _послуг _аваркома _(експерта) _по _справі _№ _118396, _згідно _із _рах. _№ _81 _від _18.04.2025 _та _актом _№81, _що _підтверджується _платіжною _інструкцією _№ _18464 _від _06.06.2025.
_Також _під _час _розгляду _справи _встановлено, _що _позивачем _направлявся _лист _від _16.12.2025 _ОСОБА_1 _стосовно _добровільної _компенсації _ним _до _МТСБУ _витрат _у _розмірі _21240грн. _24коп., _яка _залишена _без _реагування.
Таким чином, між сторонами існує спір з приводу відшкодування шкоди в порядку регресу, який регулюється нормами Цивільного Кодексу України та положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). 
Цивільне процесуальне законодавство закріплює положення щодо того, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому жодні докази для суду не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як визначено статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У ч. 2 ст. 16 ЦК України визначені способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8)відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
За нормами статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою (постанова ВС від 22.01.2019 у справі № 676/518/17).
Відповідно до положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Частина друга статті 1166 ЦК встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, тобто особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини.
Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України).
Частиною першою статті 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому доказуванню під час вирішення спору про відшкодування шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. З`ясуванню підлягає підтвердження факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або шкоди немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі, чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та, з чого він, при цьому, виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Отже, для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.
Відповідно до ст. 979 ЦК України, договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України "Про страхування", інших законодавчих актів. Законом може бути встановлено обов`язок фізичної або юридичної особи укласти договір страхування (обов`язкове страхування). Вимоги щодо укладення договорів страхування за окремими класами страхування/категоріями страхових ризиків для врегулювання правовідносин, за якими вимагається обов`язкова наявність договору, можуть бути визначені законодавством.
Предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Об`єктом страхування можуть бути: життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення; майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну (ст. 980 ЦК України).
Істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства (ст. 982ЦК).
Згідно з положеннями статті 11 ЦК України, заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) ОСЦПВВНТЗ, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків.
Слід зазначити, що Закон України № 3720-IX «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виниклих правовідносин) - є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення здійснення виплати за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб під час використання наземних транспортних засобів в Україні.
Статтею 4 цього Закону визначено, що предметом договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених цим Законом. Об`єктом страхування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок використання забезпеченого транспортного засобу особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб внаслідок настання страхового випадку.
За положеннями ст. 5 цього Закону, страховим випадком за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої у особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, виник обов`язок відшкодувати шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб.
Відповідно до статті 6 цього Закону, укладаються договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності таких видів: 1) договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що діє виключно на території України (далі- внутрішній договір страхування); 2) договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що діє на території держав - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", зазначених і не викреслених у страховому сертифікаті "Зелена картка" (далі - міжнародний договір страхування).
Умови та строк дії укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності передбачені у статті 11 згаданого Закону (в редакції, чинній на час виниклих правовідносин).
У разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату в межах страхової суми відповідно до цього Закону. Страхові (регламентні) виплати за внутрішнім договором страхування, крім регламентних виплат, що здійснюються МТСБУ відповідно до пунктів 1-3 і 5 частини першої статті 43 цього Закону, обмежуються страховими сумами, встановленими відповідно до законодавства на день укладення такого договору. Регламентна виплата, що здійснюється МТСБУ відповідно до пунктів 1-3 і 5 частини першої статті 43 цього Закону, обмежується страховими сумами, встановленими відповідно до законодавства на день настання страхового випадку. (ч.ч. 1, 3 ст. 14 цього Закону).
Відповідно до ч. 1 ст. 18 згаданого Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні.
У разі заподіяння внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди майну потерпілої особи такій особі відшкодовуються матеріальні збитки, пов`язані з пошкодженням чи знищенням транспортного засобу потерпілої особи (п. 1 ч. 1 ст. 26 цього Закону).
Відповідно до ст. 27 цього Закону, страхова (регламентна) виплата у разі пошкодження транспортного засобу розраховується як сума документально підтверджених витрат, пов`язаних із: 1) відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, включаючи пошкодження, зроблені умисно для врятування потерпілих осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у порядку, визначеному частинами другою і третьою цієї статті; 2) евакуацією (доставкою) транспортного засобу в межах 150 кілометрів (якщо інша відстань не погоджена між страховиком (МТСБУ) та потерпілою особою) від місця дорожньо-транспортної пригоди на території України до місця проживання потерпілої особи або до місця стоянки на території України, або до місця здійснення відновлювального ремонту на території України, а також від місця проживання потерпілої особи або місця стоянки на території України до місця здійснення відновлювального ремонту на території України; 3) оплатою послуг стоянки, якщо транспортний засіб з поважних причин необхідно перемістити на стоянку, але не більше ніж до дати отримання страхової виплати. Витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу (страхова (регламентна) виплата), відшкодовуються страховиком (МТСБУ) у розмірі вартості відновлювального ремонту, що забезпечує приведення транспортного засобу у стан, який мав такий транспортний засіб до настання дорожньо-транспортної пригоди, та визначається відповідно до частини третьої цієї статті. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу включає: 1) вартість складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до переліку, визначеного на підставі акта огляду транспортного засобу, складеного представником страховика (у випадках, передбачених частиною першою та пунктом 3 частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ), або висновку суб`єкта оціночної діяльності, оцінювача, судового експерта, складеного відповідно до частини четвертої статті 31 цього Закону, а також вартість матеріалів, необхідних для здійснення відповідного ремонту; 2) вартість робіт з ремонту (заміни) складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до переліку, передбаченого пунктом 1 цієї частини. Для транспортного засобу, строк експлуатації якого до настання дорожньо-транспортної пригоди не перевищує п`ять років або щодо якого є чинними гарантійні зобов`язання виробника транспортного засобу, за умови документального підтвердження їх чинності, до розрахунку вартості складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують заміни новими, включається вартість невживаних складових частин (деталей), дозволених заводом-виробником для обслуговування відповідних транспортних засобів. Для інших транспортних засобів до розрахунку вартості складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують заміни, може включатися вартість складових частин (деталей) транспортного засобу, що відповідають технічним характеристикам такого транспортного засобу та є аналогом оригінальних складових частин (деталей) транспортного засобу. Під час ремонту транспортного засобу не допускається встановлення складових частин (деталей), що призведе до зміни конструкції транспортного засобу або до невідповідності технічного стану транспортного засобу правилам дорожнього руху та технічної експлуатації. Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування вартості відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу на банківський (платіжний) рахунок особи, яка відповідно до своїх установчих документів має право здійснювати діяльність з ремонту транспортних засобів. Для здійснення відновлювального ремонту транспортного засобу, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідна особа обирається потерпілою особою з визначеного страховиком (МТСБУ) переліку. Страховик (МТСБУ) у встановленому ним порядку визначає перелік осіб, які відповідно до своїх установчих документів мають право здійснювати діяльність з ремонту транспортних засобів та відповідають його вимогам, та оприлюднює його на своєму веб-сайті. Страховик (МТСБУ) зобов`язаний надати потерпілій особі інформацію про осіб, включених до переліку, передбаченого цією частиною. Якщо визначений страховиком (МТСБУ) перелік включає менше трьох осіб, розташованих в межах 150 кілометрів від місця проживання потерпілої особи або місцезнаходження пошкодженого транспортного засобу, потерпіла особа має право самостійно обрати особу, яка відповідно до своїх установчих документів має право здійснювати діяльність з ремонту транспортних засобів. У разі якщо строк експлуатації транспортного засобу до настання дорожньо-транспортної пригоди не перевищує п`ять років або щодо нього є чинними гарантійні зобов`язання виробника транспортного засобу, за умови документального підтвердження їх чинності, для здійснення відновлювального ремонту на вимогу потерпілої особи має бути визначений авторизований сервісний центр відповідного виробника, якщо визначений страховиком (МТСБУ) перелік не містить такого авторизованого сервісного центру. За згодою страховика (МТСБУ) відшкодування вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу може здійснюватися на банківський (платіжний) рахунок особи, яка відповідно до своїх статутних документів має право здійснювати діяльність з ремонту транспортних засобів, за вибором потерпілої особи поза переліком, визначеним страховиком (МТСБУ). У разі відмови потерпілої особи від здійснення страховиком (МТСБУ) відшкодування у порядку, визначеному частиною четвертою цієї статті, така страхова (регламентна) виплата здійснюється страховиком (МТСБУ) на банківський (платіжний) рахунок потерпілої особи в розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, розрахованого страховиком (МТСБУ) з використанням ліцензованих програмно-технічних комплексів із розрахунку вартості відновлювальних ремонтів транспортних засобів чи суб`єктом оціночної діяльності, оцінювачем, судовим експертом на замовлення страховика (МТСБУ), а у випадку, передбаченому абзацом четвертим частини четвертої статті 31 цього Закону, - потерпілої особи, за вирахуванням суми податку на додану вартість або в розмірі витрат на здійснення відновлювального ремонту, погодженому між страховиком (МТСБУ) і потерпілою особою. Страховик (МТСБУ) разом із здійсненням страхової (регламентної) виплати у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу зобов`язаний відшкодувати потерпілій особі її документально підтверджені витрати, пов`язані з оплатою послуг суб`єкта оціночної діяльності, оцінювача, судового експерта, якщо потерпіла особа обрала їх самостійно для визначення розміру вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у випадку, передбаченому абзацом четвертим частини четвертої статті 31 цього Закону.
Страховик (МТСБУ) має право для визначення (з`ясування) причин, обставин настання страхового випадку та визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, залучати своїх працівників або осіб, які здійснюють професійну оціночну діяльність відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні (ч. 1 ст. 33 цього Закону).
Відповідно до ч.ч. 1 – 3 ст. 34 згаданого Закону, страховик (МТСБУ) зобов`язаний у строк, передбачений частиною п`ятою статті 32 цього Закону, письмово у спосіб, зазначений у заяві про страхову (регламентну) виплату, повідомити заявника про прийняте за його заявою рішення. Страховик (МТСБУ) зобов`язаний здійснити страхову (регламентну) виплату протягом трьох робочих днів з дня направлення заявнику повідомлення про прийняте рішення за його заявою про здійснення такої виплати. У разі прийняття рішення про відмову у здійсненні страхової (регламентної) виплати страховик (МТСБУ) зобов`язаний у повідомленні про прийняте рішення зазначити підстави для його прийняття.
МТСБУ після здійснення регламентної виплати має право зворотної вимоги до особи, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду, керуючи транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду. Вимоги, передбачені частинами першою і другою цієї статті, встановлюються у розмірі суми страхової (регламентної) виплати та фактичних витрат, понесених страховиком (МТСБУ) у зв`язку з її здійсненням. У разі якщо виплату здійснено страховиком потерпілої особи відповідно до статті 19 цього Закону, право вимоги з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, належить страховику відповідальної особи (МТСБУ) і визначається у розмірі суми страхової виплати, здійсненої страховиком потерпілої особи, та витрат, понесених такими страховиками у зв`язку з її здійсненням. (п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 37 згаданого Закону).
МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює регламентну виплату на умовах, визначених цим Законом, у разі заподіяння шкоди на території України транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та майну, яке перебувало в ньому (п. 1 ч. 1 ст. 43 цього Закону).
МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для визначення (з`ясування) причин, обставин настання подій, які є підставою для здійснення регламентних виплат, визначення розміру заподіяної внаслідок таких подій шкоди (у тому числі здійснює оплату послуг осіб, які надають МТСБУ інформацію чи інші послуги для визначення розміру регламентної виплати), оплату банківських витрат, судових зборів та інших обов`язкових платежів, пов`язаних із здійсненням та компенсацією регламентних виплат, оплату послуг осіб, які на договірній основі надають МТСБУ юридичні послуги щодо компенсації здійснених регламентних виплат (ч.3 ст. 43 згаданого Закону).
Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч. 1 ст. 1191 ЦК України). 
До страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 ЦК України).
Вирішуючи цей спір, судом достеменно встановлено, що на підставі з_віту _№ _А04-17 _про _оцінку _автомобіля «VOLKSWAGEN JETTA», д.н.з. НОМЕР_2 _від _18.04.2025; _наказу _№3.135463 _від _16.12.2025 _та _довідки _№ _1 _від _16.12.2025, позивач _відшкодував _потерпілому _завдані _відповідачем _збитки _внаслідок _ДТП _у _розмірі: _18290 _грн. _24 _коп., _що _підтверджується _платіжною _інструкцією _№ _0038988 _від _16.12.2025 _та _в _розмірі _2950 _грн. _00 _коп. _за _оплату _послуг _аваркома _(експерта) _по _справі _№ _118396, _згідно _рах. _№ _81 _від _18.04.2025, _що _підтверджується _платіжною _інструкцією _№ _18464 _від _06.06.2025, _оскільки _останній _(відповідач), _будучи _винуватцем _ДТП, _яка _мала _місце _06.03.2025, _не _застрахував _свою _цивільно-правову _відповідальність.
Таким чином, позивач має право вимоги до винуватця ДТП – відповідача у справі. Крім того, встановлені судом обставини дають підстави вважати, що саме відповідач у справі повинен сплатити позивачу грошові кошти у визначеному розмірі, які останнім сплачені потерпілому.
На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які покликається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі, а саме, - необхідно стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти, як відшкодування за завдану майнову шкоду у розмірі 21240 грн. 24 коп. При цьому, відповідач не скористався правом подати відзив на позов та докази на спростування доводів позивача.
Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. 
Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 2662 грн. 40 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 0010241 від 28.05.2026. 
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-84, 141, 259, 265, 279-282 ЦПК України суд, -
_в _и _р _і _ш _и _в _:
Позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (код ЄДРПОУ 21647131, м. Київ, Русанівський бульвар, 8) в рахунок сплаченого майнового відшкодування грошові кошти у розмірі 18290 грн. 24 коп., вартість послуг оцінювача у розмірі 2950 грн. 00 коп., судовий збір у розмірі 2662 грн. 40 коп., а всього – 23902 грн. 64 коп. 
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складений 10.07.2026.

Головуючий суддя         С.М. Позарецька