ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" червня 2026 р. справа № 300/1685/26
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Скільського І.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області звернулося до суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 13.03.2026 ВП № 79510331 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області штрафу в розмірі 5100 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.03.2026 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іваночком В.Ю., всупереч вимог Закону України "Про виконавче провадження", прийнято постанову про накладення штрафу на ГУ ПФ України в Івано-Франківській області в сумі 5100,00 грн, у виконавчому провадженні №79510331 за невиконання боржником без поважних причин виконавчого листа №300/1059/25 від 13.10.2025. Представник позивача вказав на відсутність в державного виконавця підстав для прийняття вказаної постанови про накладення штрафу від 13.03.2026, оскільки умовою накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу є невиконання виконавчого документа без поважних причин. В спірному випадку, представник позивача зазначив, що ГУ ПФ України в Івано-Франківській області провівши попередній розрахунок пенсії ОСОБА_1 згідно рішення суду у справі №300/1059/25 від 23.09.2025 з урахуванням положень частини 2 статті 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції до 01.10.2017 року) в частині збільшення розміру пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, шляхом розрахунку відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 01 квітня 2024 року (дати переведення позивача на пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи») встановлено, що оскільки розмір пенсії зменшується, то виконання рішення суду в частині збільшення розміру пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років стажу, є недоцільним. З метою виконання рішення суду від 23.09.2025 Головне управління здійснило конкретно – визначені дії, а саме, провело перерахунок пенсії ОСОБА_1 , однак такий розрахунок призвів до зменшення розміру пенсії. Про вжиті заходи ГУ ПФ України в Івано-Франківській області повідомило державного виконавця листом, однак головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іваночком В.Ю. залишено поза увагою вищевказані обставини та прийнято постанову про накладення штрафу в сумі 5100,00 грн.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.03.2026 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення її недоліків.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.04.2026 відкрито провадження в даній адміністративній справі та призначено судовий розгляд на 05.05.2026.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.04.2026 залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача – ОСОБА_1 .
Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. 
03.05.2026 до суду надійшло пояснення третьої особи, відповідно до яких третя особа вважає позов безпідставним, необґрунтованим та просить в задоволенні вимог позивача відмовити у повному обсязі (а.с. 56-57).
05.05.2026 розгляд справи відкладено на 20.05.2026 за клопотанням представника позивача.
14.05.2026 від ГУ ПФУ в Івано-Франківській області надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи, копій матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 у частині перерахунків пенсії. 
20.05.2026 від головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іваночко В.Ю., надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи, копій матеріалів виконавчого провадження №79510331.
У зв`язку із витребуванням у представника позивача додаткових доказів в судовому засіданні 20.05.2026 оголошено перерву до 02.06.2026. 
02.06.2026 розгляд справи відкладено на 11.06.2026 за клопотанням представника позивача.
11.06.2026 від ГУ ПФУ в Івано-Франківській області надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи, копій протоколів про перерахунок пенсії ОСОБА_1 від 21.10.2025. 
11.06.2026 у зв`язку з неможливістю проведення фіксування судового засідання з технічних причин, розгляд справи відкладено на 23.06.2026.
Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду в судове засідання 23.06.2026 не з`явилися.
Згідно з частиною четвертою статті 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом двадцяти днів після відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи до розгляду цей строк може бути продовжений не більше ніж на двадцять днів за вмотивованим клопотанням однієї зі сторін або з ініціативи суду.
У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина четверта статті 229 КАС України).
Таким чином, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи, повідомлених належним чином про місце, дату й час розгляду справи на підставі поданих сторонами доказів, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Розглянувши та дослідивши в сукупності позовну заяву, долучені сторонами письмові докази, наявні у матеріалах цієї адміністративної справи, судом встановлено такі обставини.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 у справі №300/1059/25 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо застосування з 01.01.2025 при перерахунку пенсії ОСОБА_1 обмеження перерахованої пенсії, встановленого відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2025 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.01.2025 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без застосування обмежувальних коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» за №1 від 03.01.2025, з урахуванням виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2025 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року в частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок і виплату пенсії із збільшенням на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції Закону до 01.10.2017) шляхом розрахунку відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язання вчинити дії, скасовано та прийнято постанову, якою позов в цій частині задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не перерахунку і не виплати пенсії ОСОБА_1 із застосуванням частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням розміру пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням положень частини 2 статті 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції до 01 жовтня 2017 року) в частині збільшення розміру пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, шляхом розрахунку відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 01 квітня 2024 року (дати переведення позивача на пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
В задоволенні решти позову відмовлено.
В решті рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року залишено без змін.
13.10.2025 Івано-Франківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №300/1059/25 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.01.2025 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без застосування обмежувальних коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» за №1 від 03.01.2025, з урахуванням виплачених сум.
Також 13.10.2025 Івано-Франківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №300/1059/25 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням положень частини 2 статті 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції до 01 жовтня 2017 року) в частині збільшення розміру пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, шляхом розрахунку відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 01 квітня 2024 року (дати переведення позивача на пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Іваночком В.Ю. 04.11.2025 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №79510331 щодо виконання виконавчого листа №300/1059/25 від 13.10.2025 виданого Івано-Франківським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням положень частини 2 статті 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції до 01 жовтня 2017 року) в частині збільшення розміру пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, шляхом розрахунку відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 01 квітня 2024 року (дати переведення позивача на пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи») (а.с.196).
ГУ ПФУ в Івано-Франківській області листом від 11.11.2025 №0900-0903-5/56498 направило відповідачу повідомлення про добровільне виконання, в якому заначило таке:
« ОСОБА_1 перебуває на обліку як одержувач пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Провівши попередній розрахунок пенсії ОСОБА_1 згідно рішення суду у справі №300/1059/25 від 23.09.2025 з урахуванням положень частини 2 статті 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції до 01 жовтня 2017 року) в частині збільшення розміру пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, шляхом розрахунку відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 01 квітня 2024 року (дати переведення позивача на пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»), встановлено, що оскільки, розмір пенсії зменшується, то виконання рішення суду в частині збільшення розміру пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років стажу, є недоцільним. Розрахунок пенсії проведено з урахуванням страхового стажу 40 років 25 днів (коефіцієнт страхового стажу -0,4000), середньомісячний заробіток 44769,03 грн. (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення пенсії – 5,6).
Розмір пенсії з 01.04.2024 становив би – 39254,78 грн, в тому числі: 
- 17907,61 грн,- розмір пенсії за віком;
- 8953,81 грн, - доплата за понаднормовий стаж за рішенням суду (44769,03х20%);
- 6542,46 грн, - підвищення як жителю гірського району;
- 379,60 грн, - додаткова пенсія інвалідам 2 групи з числа ліквідаторів ЧАЕС;
- 944,40 грн, - підвищення інвалідам війни 2 групи;
- 50,00 грн, - цільова допомога інвалідам війни 2 групи;
- 4476,90 грн, - збільшення по статті 21 відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України №1381.
З метою виконання постанови суду від 23.09.2025 у цій справі Головне управління здійснило конкретно – визначені дії, а саме, провело перерахунок пенсії ОСОБА_1 , однак, як зазначено вище, такий розрахунок призвів до зменшення розміру пенсії, що підтверджується рішенням про такий перерахунок пенсії. Пенсія не може виплачуватися в меншому розмірі, ніж той, який був до перерахунку пенсії. 
В частині зобов`язання виплатити з 01.01.2025 пенсії у призначеному розмірі без застосування коефіцієнтів до відповідних сум перевищення, установлених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» за №1 від 03.01.2025, з урахуванням раніше виплачених сум та без обмеження максимальним розміром відповідно до рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від №300/1059/25 від 23.09.2025 виконано.
Розрахунок пенсії без застосування коефіцієнтів становить:
Розмір пенсії з 01.01.2025 – 66212,14 грн, в тому чилі:
- 53802,78 грн – основний розмір пенсії від середнього заробітку; 
- 11035,36 грн, - підвищення як жителю гірського району;
- 379,60 грн, - додаткова пенсія інвалідам 2 групи з числа ліквідаторів ЧАЕС;
- 944,40 грн, - підвищення інвалідам війни 2 групи;
- 50,00 грн, - цільова допомога інвалідам війни 2 групи;
Розмір пенсії з 01.03.2025 – 67712,14 грн, в тому числі: 
- 59990,07 грн – основний розмір пенсії від середнього заробітку;
- 11035,36 грн, - підвищення як жителю гірського району;
- 379,60 грн, - додаткова пенсія інвалідам 2 групи з числа ліквідаторів ЧАЕС;
- 944,40 грн, - підвищення інвалідам війни 2 групи;
- 50,00 грн, - цільова допомога інвалідам війни 2 групи;
- 4687,29 грн, - обмеження індексації з 01.03.2025.
Рішення суду у справі №300/1059/25 від 23.09.2025 виконано» (а.с.6-10).
13.03.2026 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Іваночком В.Ю., у межах виконавчого провадження №79510331 прийнято постанову про накладення на ГУ ПФУ в Івано-Франківській області штрафу в розмірі 5100 грн, за невиконання судового рішення (а.с.13-14).
В постанові від 31.10.2024 про накладення штрафу головний державний виконавець зазначив, що у відповіді, яку боржник надав на постанову про відкриття виконавчого провадження вказано, що при перерахунку пенсія зменшується і вказано неправдиві дані про середню заплату. Оскільки рішенням суду передбачено збільшити розмір пенсії то вона не може бути зменшена. Згідно з рішенням ПФУ №926010146969 розмір середньомісячного заробітку, з якого повинно збільшуватися пенсія на 1% складає 74987,59 грн, 44769,03 грн. Відповідно станом на 13.02.2026 боржником рішення суду не виконано.
Вважаючи протиправною постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іваночка В.Ю. від 13.03.2026 про накладення штрафу у виконавчому провадженні №79510331, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області звернулось з цим позовом до суду, в якому просить скасувати таку постанову.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закону України “Про виконавче провадження”.
Так, згідно статті 1 Закону України “Про виконавче провадження”, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) – це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 1 частини першої статті 1 Закону України “Про виконавче провадження” визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Згідно з частиною першою статті 5 Закону України “Про виконавче провадження” примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Відповідно до частини першої статті 13 Закону України “Про виконавче провадження” під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Частиною першою статті 18 Закону України “Про виконавче провадження” визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 18 Закону України “Про виконавче провадження” виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України “Про виконавче провадження” виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
Частиною 5 статті 26 Закону України “Про виконавче провадження” встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Відповідно до частини 6 статті 26 Закону України “Про виконавче провадження” за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначено статтею 63 Закону України “Про виконавче провадження”.
Так, згідно з частиною 1 статтею 63 Закону України “Про виконавче провадження” за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статтею 63 Закону України “Про виконавче провадження”).
Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, передбачена статтею 75 Закону України “Про виконавче провадження”.
Так, відповідно до частини 1 статті 75 Закону України “Про виконавче провадження” у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Згідно з частиною 2 статті 75 Закону України “Про виконавче провадження” у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Верховний Суд в постанові від 21.04.2021 за результатом розгляду справи № 1440/2242/18 дійшов таких висновків:
“… Аналізуючи наведені положення Закону № 1404 в контексті цієї справи, потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.
Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення…”.
Такі ж висновки викладені Верховним Судом в постановах від 20.05.2021 у справі №20/5465/18, від 31.05.2021 у справі № 560/594/20.
Таким чином, накладення передбаченого статтею 75 Закону України “Про виконавче провадження” штрафу, можливе лише за наявності двох обов`язкових умов: невиконання рішення суду; відсутність поважних причин невиконання рішення суду.
У спірному випадку, як суд так і державний виконавець у виконавчому провадженні №79510331, досліджує обставину чи мало безпосередньо місце здійснення перерахунку та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням положень частини 2 статті 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції до 01 жовтня 2017 року) в частині збільшення розміру пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, шляхом розрахунку відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 01 квітня 2024 року (дати переведення позивача на пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Рішенням апеляційної інстанцій в справі №300/1059/25 констатовано, що оскільки позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 2, на нього розповсюджується дія статті 56 Закону №796-XII, тому перерахунок пенсії позивача повинен здійснюватися за кожен повний рік стажу роботи понад установлений мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік. При цьому, необхідно врахувати, що пенсія позивачу призначена до внесення до закону змін, які передбачили цю умову (тобто до 11.10.2017), а попередня редакція цієї статті передбачала пільгове обчислення понаднормативного стажу без умови призначення пенсії на підставі частини 2 статті 27 Закону №1058-IV. Зазначені зміни стосуються тих пенсій, які були призначені вперше та після внесення цих змін. Таким чином, оскільки пенсія позивачу не призначається вперше, а належить до перерахунку, то на неї не поширюється вказана умова. Так як позивач-апелянт є особою постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи, а стаття 56 Закону №796-XII є загальною для всіх громадян, віднесених до категорій 1, 2, 3, 4, постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС, то відповідно він має право на перерахунок пенсії з врахуванням частини другої статті 56 Закону №796-XII.
Проте, станом на день винесення постанови про накладення штрафу від 13.03.2026, органом пенсійного фонду висновки Восьмого апеляційного адміністративного суду у постанові від 23.09.2025 до уваги не взяті, про що свідчить зміст листа Головного управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за №0900-0903-5/56498 від 11.11.2025 (а.с.191-193).
Отже, станом на дату винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу відомості про повне виконання боржником рішення суду в добровільному порядку у державного виконавця були відсутні.
Слід відмітити, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, тобто коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.
Визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме не виконання рішення суду та вимог державного виконавця. Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.
У даному випадку, як на поважність причин невиконання зазначеного рішення суду позивач покликається на те, що проведення перерахунку на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2025 у справі №300/1059/25 є недоцільним, оскільки призведе до зменшення розміру пенсійної виплати.
Однак, суд констатує, що таке твердження фактично зводиться до незгоди позивача з рішенням суду апеляційної інстанції, яке набрало законної сили, та підлягає виконанню. Відповідач, у свою чергу, не наділений повноваженнями надавати оцінку доцільності виконання судового рішення, адже таке є обов`язковим до виконання у відповідності до приписів ст. 129-1 Конституції України.
Таким чином, за наведених обставин суд доходить висновку, що стверджуванні позивачем причини невиконання рішення суду не є поважними.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За такого правового врегулювання та з урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що державний виконавець на час винесення постанови про накладення штрафу діяв з дотриманням вимог Закону України "Про виконавче провадження" та у межах наданих йому повноважень, а тому оскаржувана постанова від 13.03.2026 ВП №79510331 про накладення штрафу в розмірі 5 100,00 гривень є правомірною та скасуванню не підлягає.
Керуючись статтею 129-1 Конституції України, статями 268-272, 287, Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

УХВАЛИВ:

у задоволенні позову відмовити. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, адреса: вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ - 20551088;
відповідач: Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, адреса: вул. Галицька, 45, м. Івано-Франківськ, 76019, код ЄДРПОУ – 43316386; 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя  /підпис/  Скільський І.І.