Провадження номер 3/741/355/26 
Єдиний унікальний номер 740/2654/26

ПОСТАНОВА
іменем України

20 липня 2026 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді Крупини А.О.,
з участю секретаря судового засідання Богдан Н.О., 
прокурора Пасіки В.М., 
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , 
розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту стратегічних розслідувань Управління стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює директором комунального закладу «Ніжинський фаховий коледж культури та мистецтв імені Марії Заньковецької» Чернігівської обласної ради,
за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи до 11 вересня 2025 року присяжним Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області, являючись згідно з пп. «ґ» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14 жовтня 2014 року, є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення вимог абзацу 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», після припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави, несвоєчасно, без поважних причин, подав, шляхом заповнення на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію при звільненні за період (01 січня 2025 року по 11 вересня 2025 року), за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції, а саме подав таку декларацію 19 лютого 2026 року, хоча зобов`язаний був подати не пізніше 11 жовтня 2025 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, визнав повністю та беззастережно. Пояснив, що, дійсно, декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування як присяжного Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області, за період 01 січня 2025-31 жовтня 2025 року була подана ним із запізненням 19 лютого 2026 року без поважних на те причин. Про необхідність подання декларації обізнаним не був. Умислу на неподання чи несвоєчасне подання такої декларації не мав та не намагався приховати відомості про своє майно та доходи. Про те, що 11 вересня 2025 року відбулось останнє судове засідання за його участі як присяжного він не знав та не міг знати наперед, оскільки був обраним на три роки, тобто по 10 жовтня 2025 року. 
У судовому засіданні прокурор Пасіка В.М. вважав встановленими та доведеними обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки останнім без поважних причин було порушені вимоги антикорупційного законодавства у частині необхідності подання декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування при звільненні. 

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора Пасіки В.М., вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.
Як установлено у статтях 63 та 65 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» присяжним є особа, яка у випадках, визначених процесуальним законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя.
Рішенням сесії Ніжинської міської ради від 11 жовтня 2022 року № 80-25/2022 затверджено список присяжних Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області з числа громадян, які дали згоду бути присяжними строком на три роки, до якого включено ОСОБА_1 , директора Ніжинського коледжу культури та мистецтв імені Марії Заньковецької.
Листами Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 лютого 2026 року та від 17 квітня 2026 року стверджується, що ОСОБА_1 обирався присяжним цього суду згідно зі списком, затвердженим рішенням Ніжинської міської ради від 11 жовтня 2022 року на період 11 жовтня 2022 року - 10 жовтня 2025 року. Залучався до виконання обов`язків присяжного у період 2022 – 2025 років, зокрема у 2023 році: справа № 740/3578/20, № 740/4123/23, № 740/5684/23; у 2024 році: справа № 740/808/25, № 740/4848/19, № 740/8222/23; у 2025 році № справа № 740/917/25, №740/3743/24, № 740/3835/20. 
Факт залучення ОСОБА_1 до здійснення правосуддя та вирішення разом із професійним суддею судових справ підтверджується копіями ухвал Ніжинського міськрайонного суду від 31 січня 2024 року у справі № 740/8222/23, від 08 березня 2024 року у справі 740/4848/19, від 18 червня 2024 року справі № 740/372/20, від 12 липня 2024 року у справі № 740/8222/23, від 16 серпня 2024 року у справі № 740/8222/23, від 29 серпня 2024 року у справі № 740/4720/24, від 27 вересня 2024 року у справі № 740/3743/24, від 16 грудня 2024 року; рішень від 29 травня 2024 року у справі № 740/808/24, від 06 вересня 2024 року у справі № 740/4848/19, від 09 жовтня 2024 року у справі № 740/8222/23, від 26 грудня 2024 року у справі № 740/6697/24.
Згідно з пп. «ґ» п. 1 ч. 1 статті 3 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII, із змінами, (надалі – Закон № 1700) суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є: особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, судді, судді Конституційного Суду України, Голова, заступник Голови, члени, дисциплінарні інспектори Вищої ради правосуддя, керівник служби дисциплінарних інспекторів Вищої ради правосуддя та його заступник, посадові особи секретаріату Вищої ради правосуддя, Голова, заступник Голови, члени, інспектори Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, посадові особи секретаріату цієї Комісії, посадові особи Державної судової адміністрації України, присяжні (під час виконання ними обов`язків у суді).
Відповідно до ч. 2 статті 45 Закон № 1700 особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Ця норма є імперативною і встановлює чіткий строк для подання декларації, який безпосередньо залежить від дати припинення виконання функцій та повноважень відповідною особою.
Як зазначалось вище, рішенням сесії Ніжинської міської ради від 11 жовтня 2022 року № 80-25/2022 ОСОБА_1 було затверджено присяжним Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області строком на три роки, тобто з 11 жовтня 2022 року по 10 жовтня 2025 року.
Будь-яких доказів про те, що ОСОБА_1 припинив виконувати функції та повноваження присяжного достроково, тобто до спливу строку, на який його було обрано, матеріали справи не містять.
Отже, у суб`єкта декларування – присяжного ОСОБА_1 з дня припинення відповідної діяльності (11 жовтня 2025 року) виник обов`язок протягом 30 календарних днів (тобто до 10 листопада 2025 року) подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Однак відповідно до відомостей з публічної частини інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі Реєстр), декларацію за період 01 січня 2025 року-31 жовтня 2025 року ОСОБА_1 , як суб`єкт декларування, подав шляхом заповнення відповідної форми на вебресурсі https://public.nazk.gov.ua 19 лютого 2026 року о 09-51 год.
Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у частині 2 пункті 1 листа «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» від 22 травня 2017 року № 223-943/0/4-17, конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.
З матеріалів справи та пояснень ОСОБА_1 убачається, що останній припинив виконувати функції та повноваження присяжного Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області 10 жовтня 2025 року, а не 11 вересня 2025 року, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення № 200/26 від 11 травня 2026 року, а, відтак, зобов`язаний був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, не пізніше 10 листопада 2025 року, а не 10 жовтня 2025 року.
Тобто дата «10 жовтня 2025 року» є визначальною для встановлення строку подання ОСОБА_1 відповідної декларації.
Суд не погоджується з твердженнями прокурора, що дата 11 вересня 2025 року, тобто участі ОСОБА_1 у справі № 740/3951/25 є останнім днем виконання ним обов`язків присяжного.
Станом на 11 вересня 2025 року ОСОБА_1 не знав та не міг знати про те, що його повноваження присяжного Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області припиняються раніше встановленого строку — 10 жовтня 2025 року, оскільки був обраний на три роки, тобто до 10 жовтня 2025 року, і не отримував жодних офіційних повідомлень суду або рішень ради про дострокове припинення своїх повноважень.
Суд уважає, що дата припинення повноважень безпосередньо визначає кінцевий строк подання декларації. Помилка у даті припинення повноважень у фабулі протоколу призвела до неправильної оцінки строків подання декларації, що безпосередньо впливає на кваліфікацію дій особи як адміністративного правопорушення, та є ключовим для встановлення наявності або відсутності у діях особи складу адміністративного правопорушення.
Крім того, матеріали справи та надані докази не підтверджують дострокового припинення повноважень до 10 жовтня 2025 року, що свідчить про те, що дата 11 вересня 2025 року не є опискою, а фактичною помилкою, яка впливає на законність висновків, викладених у протоколі.
Таким чином, суд уважає, що ця неточність є суттєвим фактом, який має бути врахований при правовій оцінці справи.
Так, відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.
Орган (посадова особа), уповноважений розглядати протокол, здійснює розгляд у межах, визначених в самому протоколі про адміністративне правопорушення і не повинен трактувати його довільно чи сам відшуковувати відповідні норми. Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення чи направляти на стадії після дослідження у судовому засіданні всіх наявних у справі доказів протокол для усунення недоліків із викладенням вищезазначених міркувань, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах Лучанінова проти України від 09 червня 2011 року, заява N 16347/02 та Малофєєва проти росії від 30 травня 2013 року, заява N 36673/04).
Протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Відповідно до ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Положення ст. 251 КУпАП регламентує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, враховуючи те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 станом на 11 вересня 2025 року не припиняв здійснювати функції та повноваження присяжного Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області, в останнього був відсутнім обов`язок раніше 10 жовтня 2025 року подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу такого адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 7, 9, 33, 40-1, 124, 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. 

Суддя    Анатолій КРУПИНА