Справа № 727/9709/26 
Провадження № 2-о/727/323/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2026 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючої судді: Літвінової О.Г.,
присяжних: Лупол М.М., Мадай Н.О.,
за участю секретаря судового засідання: Гавалешко Н.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Венерська Ганна Іванівна, заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оголошення фізичної особи померлою,-

ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою, заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Посилалась на те, що вона є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вказувала на те, що батьки ОСОБА_2 померли, а саме мати ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Зазначала, що ОСОБА_2 , проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді санітара медичного пункту батальйону матеріального забезпечення управління військової частини НОМЕР_1 .
Вказує, що відповідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 16 березня 2026 року №219 солдат ОСОБА_2 перебував на військовій службі за контрактом військової частини НОМЕР_1 .
Крім того, відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, ОСОБА_2 брав участь у таких заходах.
Зазначає, що згідно зі сповіщенням сім`ї №5127 від 30 червня 2024 року, солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . зник безвісти 28 червня 2024 року внаслідок скиду вибухового пристрою з ворожого БПЛА поблизу населеного пункту Берестове, Бахмутського району, Донецької області.
За фактом зникнення ОСОБА_2 органом досудового розслідування розпочато кримінальне провадження №12024052150000858 від 29 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Також зазначає, що відповідно до витягу з ЄРДР 28 червня 2024 року до Бахмутського районного відділу поліції надійшло повідомлення з військової частини НОМЕР_1 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в районі села Берестове. Бахмутського району, Донецької області під час виконання бойового завдання зник безвісти солдат ОСОБА_2 , санітар медичного пункту батальйону матеріального забезпечення управління військової частини НОМЕР_1 .
03 липня 2024 року до Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області із письмовою заявою звернулася ОСОБА_5 щодо зникнення її колишнього чоловіка – військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , який зник безвісти під час виконання бойового завдання з оборони цілісності України від військових рф поблизу населеного пункту Берестове, Бахмутського району, Донецької області. 
Згідно з відповіддю слідчого управління ГУНП в Донецькій області, кримінальне провадження №12024262020002698 від 04 липня 2024 року та №12024052150000858 від 29 червня 2024 року були об`єднанні в одне провадження під №12024052150000858, яке перебуває на стадії досудового розслідування.
Також зазначає, що постановою слідчого управління ГУНП в Донецькій області від 30 квітня 2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнано потерпілою у кримінальному провадженні №12024052150000858, оскільки вона є донькою ОСОБА_2 , який зник безвісти під час виконання бойового завдання. 
Зазначає, що оголошення батька померлим йому необхідно для можливості належної реєстрації його смерті, отримання відповідного свідоцтва про смерть, від чого залежить виникнення її майнових та немайнових прав, у тому числі дій, пов`язаних з оформленням встановлених законодавством соціальних гарантій, реалізації спадкових прав, а також усунення правової невизначеності щодо статусу її батька.
У зв`язку із зазначеним, просить оголосити ОСОБА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата, санітара медичного пункту батальйону матеріального забезпечення управління військової частини НОМЕР_1 , померлим. 
Ухвалою суду від 09 липня 2026 року прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження.
Заявник та її представник у судове засідання не з`явилися. Від представника заявника надійшла заява, в якій просила розгляд справи провести у відсутності заявника та її відсутності. Заяву підтримала та просила заяву задовольнити.
Представник заінтересованої особи Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився. 
Представник заінтересованої особи: військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, надали суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, а також надали письмові пояснення в яких зазначили, що солдат ОСОБА_2 перебував на посаді санітар медичного пункту батальйону матеріального забезпечення управління Військової частини НОМЕР_1 здійснював заходи, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в районі населеного пункту Берестове Бахмутського району Донецької області. У результаті артилерійського обстрілу противником, а також із застосуванням скиду вибухового пристрою з БПЛА по позиції мотопіхотним батальйоном 27 червня 2024 року поблизу населеного пункту Берестове Бахмутського району, Донецької області, після проведення перевірки наявності особового складу підрозділу, було виявлено відсутність військовослужбовців мотопіхотного батальйону управління Військової частини НОМЕР_1 , що має ймовірність містити ознаки осіб зниклих безвісти, а саме зникнення безвісти солдата ОСОБА_2 . Спроби здійснити пошуки успіху не дали, через високу інтенсивність обстрілів та застосуванням противником ударних БпЛА. Інформація про те, що військовослужбовець, який згідно журналу бойових дій Військової частини НОМЕР_1 числився серед втрат (зниклі безвісти) з 27 червня 2024 року вижили/залишилися живими після подій, які стались поблизу населеного пункту Берестове під час ведення бойових дій противника, до Військової частини НОМЕР_1 не надходила. Згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №3036 від 12 липня 2024 року «Про результати службової перевірки за фактом відсутності військовослужбовців мотопіхотного батальйону управління Військової частини НОМЕР_1 », які підпадають під ознаки осіб зниклих безвісти, яка була проведена заступником командира 3 мотопіхотної роти з морально – психологічного забезпечення мотопіхотного батальйону управління Військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_6 (копія витягу із наказу додана позивачем) встановлено, що зникнення військовослужбовця, солдата ОСОБА_2 санітара медичного пункту батальйону матеріального забезпечення управління Військової частини НОМЕР_1 вважати таким, що пов`язане з виконанням бойового завдання по захисту незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України, настало під час виконання обов`язків військової служби при відсічі та стримуванні збройної агресії проти України, внаслідок протиправних дій з боку збройних сил російської федерації, пов`язане із проходженням військової служби і виконанням обов`язків по захисту Батьківщини та вважати безвісти зниклим за особливих обставин. Зазначив, що командування Військової частини НОМЕР_1 не може підтвердити або спростувати наявність підстав для оголошення ОСОБА_2 померлим в населеному пункті Берестове, Бахмутського району, Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Представник заінтересованої особи: Міністерства оборони України, в судове засідання не з`явився надали суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, а також надали додаткові пояснення в яких зазначили, що приписи частини 2 статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою саме у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким. За змістом положень Закону України "Про оборону України" воєнний стан – це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень, також зазначав, що не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною 2 статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою. Словосполучення "від дня закінчення воєнних дій", особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України. Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою. Тобто, строк у шість місяців потрібно відраховувати від дня закінчення активних бойових дій на місці (території) ймовірної загибелі фізичної особи. Це забезпечує більш обґрунтований підхід до визначення моменту, коли зникнення фізичної особи (з надзвичайно високим ступенем вірогідності) можна вважати остаточним і невідворотним, що відповідає меті законодавчого регулювання - забезпеченню справедливості та правової визначеності для всіх зацікавлених сторін у таких суспільних відносинах. Зазначений строк виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Вказує, що конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28.02.2025 № 376 (далі - Наказ № 376). У цьому Наказі №376 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. Наказ № 376 містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території. Отже, у справах зазначеної категорії поміж іншого підлягають обов`язковому з`ясуванню часові характеристики ведення воєнних дій на конкретній території України, з урахуванням даних Наказу № 376. Також зазначав, що згідно даних наказу № 376 на території н.п. Берестове, Соледарської міської територіальної громади, Бахмутського району, Донецької області код запису UA14020090030024194 активні бойові дії завершились 23.01.2023.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у засідання усіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заяви є обґрунтованими і підлягають до задоволення.
Судом встановлено, що копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданий 04 жовтня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції батьками ОСОБА_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .
Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 видана 04 лютого 2025 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, мати ОСОБА_2 – ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 видана 03 вересня 2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, батько ОСОБА_2 – ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно з копії військового квитка серії НОМЕР_5 солдат ОСОБА_2 проходив військову службу в частині НОМЕР_1 від 15.08.2023 року.
Згідно з копії витягу із наказу №229 від 15.08.2023 року зазначено, що солдат ОСОБА_2 прибув до складу сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06 серпня 2023 року №114-РС, на посаду санітара лікувального відділення медичної роти управління військової частини НОМЕР_1 , для подальшого проходження військової служби з військової частини НОМЕР_6 .
Згідно з копії витягу із наказу №186 від 30.06.2024 року солдата ОСОБА_2 , санітара медичного пункту батальйону матеріального забезпечення управління військової частини НОМЕР_1 , було визнано таким, як таким, що вважається безвісти зниклим та увільненим від займаної посади і зараховано в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , згідно наказу від 30 червня 2024 року №86-РС. 
Відповідно до копії Сповіщення сім`ї № 5127 від 30.06.2024 року, адресоване ОСОБА_5 , солдат ОСОБА_2 , зник безвісти 28.06.2024 року в результаті скиду вибухового пристрою ворожим БПЛА поблизу населеного пункту Берестове Бахмутського району Донецької області.
Згідно з копії витягу з ЄРДР №12024052150000858 від 29.06.2024, згідно яког - внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України, а саме про те, що: 03.07.2024 до Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області із письмовою заявою звернулась громадянка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 жителька АДРЕСА_1 , про те, що її колишній чоловій військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зник безвісти під час виконання бойового завдання з оборони територіальної цілісності України від військових рф поблизу населеного пункту Берестове, Бахмутського району. Донецької області ( НОМЕР_7 ).
Згідно з копії витягу з ЄРДР №12024262020002698 від 04.07.2024, згідно якого - внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, а саме про те, що: 03.07.2024 до Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області із письмовою заявою звернулась громадянка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 жителька АДРЕСА_2 , про те, що її чоловій військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зник безвісти під час виконання бойового завдання з оборони територіальної цілісності України від військових рф поблизу населеного пункту Берестове, Бахмутського району. Донецької області ( НОМЕР_7 ).
Згідно з постановою слідчого управління ГУНП в Донецькій області від 30 квітня 2026 року ОСОБА_1 , було визнано потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №12024052150000858 від 29 червня 2024 року.
Як вбачається з Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №20260531-3154 від 31.05.2026 , на підставі заяви інформації №5035 від 01.07.2024 Бахмутським районним відділом поліції ГУНП в Донецькій області, ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце народження Україна, Чернівецька область Чернівецький район, м. Чернівці, надано статус особи, зниклої безвісти на території бойових дій (під час воєнних дій).
Згідно з копіії виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресору наданий Державним підприємством «Український національний центр розбудови миру» у відповідь на адвокатський запит від 02.0.62026 року на №173/26 інформація щодо ОСОБА_2 відсутня.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною першою статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12, 13 ЦПК України).
Згідно з частиною першою статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).
Пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України установлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Згідно зі ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті.
Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 22 травня 2024 року у справі № 337/2489/23 висловив правову позицію, що виходячи зі змісту статей 43, 46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України, за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців.
Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців.
Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини-матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків.
Як зазначає заявник, оголошення померлим її батька – ОСОБА_2 , необхідно йому для отримати свідоцтво про його смерть, від чого залежить виникнення її особистих майнових та немайнових прав, у тому числі вчинення дій, пов`язаних з оформленням встановлених законодавством пільг та гарантій соціального захисту.
Суд зауважує, що відповідно до с. 41 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Вказана одноразова грошова - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" мають право на її отримання.
Батьки відповідно до ст. 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" є особами, які мають право на отримання грошової допомоги.
Згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, та діє на даний час.
Статтею 46 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.
Статтею 48 ЦК України встановлено, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.
Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.
Аналізуючи норми права, суд вважає, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
Під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди.
Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України.
У частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України.
Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.
Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом».
Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (далі - Наказ № 309).
Така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі 755/11021/22.
Судом встановлено, що згідно п.2 Наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004.
Пунктом 1 вказаного Наказу затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією,
Так, згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, н.п. Берестове Соледарської міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області розпочалися 24 лютого 2022 року та були завершені 22 січня 2023 року.
При цьому, саме з 22 січня 2023 року має обраховуватися початок шестимісячного строку, зазначеного в реченні другому ч. 2 ст. 46 ЦК України як дата закінчення активних бойових дій на території вказаного населеного пункту.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року в справі №755/11021/22 висловлено наступну правову позицію: «Під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди.
Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України.
За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності (частина 2 статті 89 ЦПК України).
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про оголошення загиблим її батька, який будучи солдатом ВЧ НОМЕР_1 зник безвісти з 28.06.2024 року в н.п. Берестове Бахмутського району Донецької області.
На переконання суду, заявником було надано докази, які з достатньою вірогідністю підтверджують загибель ОСОБА_2 у районі воєнних (бойових) дій. Жодних доказів, які б свідчили про те, що після 28.06.2024 року наявна будь-яка інформація про місце перебування чи знаходження ОСОБА_2 , матеріали справи не містять, як і не містять жодних відомостей про нього як про живого. 
Таким чином, дослідженні докази дають можливість припустити про ймовірну загибель ОСОБА_2 під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом Батьківщини від збройної агресії російської федерації, а тому вимоги заяви підлягають задоволенню. 
Оскільки днем зникнення безвісти ОСОБА_2 був встановлений службовим розслідуванням – 27.06.2024 року, суд вважає за необхідне оголосити його померлим із вказаної дати.
При цьому, суд роз`яснює заявнику вимоги ст. 48 ЦК України, відповідно до якої у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.
Згідно з вимогами ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.
Керуючись ст.ст.46,48ЦК України,ст.ст. 258,259,263-265,293,306, 315,319,354,355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Венерська Ганна Іванівна, заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оголошення фізичної особи померлою - задовольнити. 
Оголосити померлим військовослужбовця Збройних Сил України, солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці Чернівецької області, санітара медичного пункту батальйону матеріального забезпечення управління військової частини НОМЕР_1 , померлим.
Місцем смерті (загибелі) військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати район населеного пункту Берестове Бахмутського району Донецької області Україна.
Днем смерті солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати день його зникнення – 27 червня 2024 року.
Роз`яснити заявнику, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Літвінова О.Г.

Присяжні: Лупол М.М.

Мадай Н.О.