ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/9149/25
Номер провадження 2/495/4884/2025
21 квітня 2026 року	м. Білгород-Дністровський	

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої судді Шевчук Ю.В.,
при секретарі судового засідання Тюпи Є.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», треті особи, які не заявлять самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Крецул Вадим Андрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулася до суду з позовною заявою з вимогою про визнання виконавчого напису № 46934 від 19.05.2021 таким, що не підлягає виконанню.
Стислий виклад позиції позивача
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 14.01.2014 між позивачем ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено кредитний договір № 003 15002-140114, за умовами якого позичальнику було надано кредит. 
З мобільного застосунку «Дія» Позивачу стало відомо про наявність відкритого виконавчого провадження. 
Жодних листів від приватного виконавця, в яких містилась би інформація про наявне виконавче провадження Позивач не отримувала. 
У зв`язку з потребою у з`ясуванні обставин та отримання кваліфікованої правової допомоги, оскільки Позивач не є фахівцем в галузі права, ОСОБА_1 звернулась до Адвокатського Бюро «ЮРКОНСАЛТ» Геннадія Працевитого», у зв`язку із чим 18.11.2025 між адвокатом та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги задля ознайомленням з матеріалами виконавчого провадження. 
Ознайомившись з інформацією на сайті "Автоматизована система виконавчого провадження" та у Єдиному реєстрі боржників було виявлено, що виконавче провадження № 66972308 було відкрито на підставі виконавчого напису нотаріуса. 
Адвокатом було направлено адвокатський запит до приватного виконавця з метою отримання копії виконавчого напису та документів, на підставі яких його було вчинено. 
Приватним виконавцем на запит адвоката було надано відповідь, з яких було встановлено, наступне.
14.01.2014 між позивачем ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено кредитний договір № 003 15002-140114, за умовами якого позичальнику було надано кредит. 
Правонаступником усіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на підставі договору про відступлення прав вимоги від 20.02.2018 є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Довіра та гарантія», правонаступником якого, на підставі договору про відступлення прав вимоги від 12.04.2021 є Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС». 
19.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис № 46934 про стягнення на користь стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» з боржника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №003-15002-140114 від 14.01.2014 в розмірі 63 967,91 грн. 
В подальшому приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Крецул Вадим Андрійович на підставі вищезазначеного виконавчого напису відкрив виконавче провадження №66972308. 
28.02.2023 у зв`язку із зупиненням діяльності приватного виконавця Велькова О.В., виконавче провадження було передано на виконання приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Крецулу Вадиму Андрійовичу. 
В рамках виконавчого провадження було накладено арешт на всі рахунки боржника. 
Позивач вважає, що виконавчий напис було вчинено з численними порушеннями норм законодавства, в зв`язку з чим він підлягає скасуванню.
Процесуальні дії у суді
Ухвалою судді від 01.12.2025 Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Працевитого Геннадія Олександровича про забезпечення позову до подачі позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», треті особи, які не заявлять самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Крецул Вадим Андрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню було задоволено: зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 46934 від 19.05.2021, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення на користь стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» з боржника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 003-15002-140114 від 14.01.2014 в розмірі 63 967,91 грн.
Ухвалою судді від 23.12.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначена дата судового засідання.
Підстави розгляду справи за відсутності сторін
Позивач у судове засідання не з`явилася, проте її представник адвокат Працевитий Г.О. подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Не заперечують проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов, заяву про розгляд справи за його відсутності, суду не надав.
Від третіх осіб письмові пояснення по суті позову до суду не надходили.
Виходячи з чинного процесуального законодавства України, зокрема положень ч. 5 ст. 4, ст. 12, 13, п. 2 ч. 1 ст. 43, ч. 1, 3 ст. 223, ч. 4 ст. 268 ЦПК, участь в судовому засіданні є правом сторони, яким вона розпоряджається на власний розсуд.
Ураховуючи необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності її учасників.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Враховуючи зазначене, з метою дотримання права позивача на доступ до правосуддя, оскільки представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи, суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 268 ЦПК України).
Фактичні обставини справи встановлені судом
Судом встановлено, що 14.01.2014 між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» було укладено кредитний договір № 003-15002-140114. Договір нотаріально не посвідчувався.
Згідно виконавчого напису № 49934, вчиненого 19.05.2021, який було вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Цикл Фінанс» підлягала стягненню заборгованість за Кредитним договором № 003-15002-140114 від 14.01.2014, що був укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк», суми у загальному розмірі 63 967,91 грн.
29.09.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Вельковим О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66972308 на підставі виконавчого напису № 46934 від 19.05.2021, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем.
29.09.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Вельковим О.В. винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди.
29.09.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Вельковим О.В. винесено постанову про розмірі мінімальних витрат виконавчого провадження.
28.02.2023 у зв`язку із зупиненням діяльності приватного виконавця Велькова О.В., виконавче провадження було передано на виконання приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Крецулу Вадиму Андрійовичу.
21.07.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Крецулом В.А. винесено постанову про арешт коштів боржника.
Нормативно-правове обґрунтування, релевантна судова практика та висновки суду
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Відтак, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З урахуванням зазначеного та приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Такі висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постановах від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі №916/3006/17 (провадження № 12-278гс18) та від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19.)
Обґрунтовуючи позов,позивач зазначає, що нотаріус не перевірив безспірності вимог стягувача та направлення та отримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором.
Слід зазначити, що спірність заборгованості з урахуванням положень чинного законодавства визначається не за суб`єктивним ставленням кредитора чи боржника до неї, а за об`єктивним закріпленням такого виду заборгованості у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у пунктах 54-55 постанови від 10.11.2021 по справі № 758/14854/20 (провадження № 61-15111св21) дійшов висновку, що учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.
Аналогічні висновки щодо необхідності повідомлення боржника про усунення порушень викладені у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 201/11696/16 (провадження № 61-26838св18), від 18 жовтня 2019 року у справі № 591/6609/16 (провадження № 61-28093св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 236/2511/17 (провадження № 61-17565св18), від 19 березня 2021 року у справі № 750/3781/20 (провадження № 61-14943св20), від 07 жовтня 2021 року у справі № 761/39464/16 (провадження № 61-8875св21).
Ні відповідачем, ні третіми особами не було надано суду доказів на підтвердження направлення позивачу письмової вимоги про усунення порушень боржнику.
Тобто, з урахуванням вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій, сама по собі процедура стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).
Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі Порядок №296/5) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.
Крім того, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку №296/5).
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі в частині доповнення Переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями».
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін.
Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92.
Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 відмовлено.
Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.
Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.02.2014 року, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.
Виконання судового рішення про присудження полягає у вчиненні певних дій або в утриманні від певних дій, передбачених судовим рішенням. Наприклад, за судовим рішення про стягнення коштів відповідач повинен сплатити позивачу відповідну суму; за рішенням про припинення дії, яка порушує право, відповідач повинен утриматись від відповідних дій тощо. Водночас інші судові рішення, зокрема рішення про визнання права, про зміну правовідношення, виконанню не підлягають, оскільки такі судові рішення безпосередньо створюють відповідний правовий ефект: призводять до усунення правової невизначеності, змінюють правовідношення.
Безпосередній правовий ефект створює і судове рішення про визнання незаконним та нечинним нормативно-правового акта: такий акт втрачає чинність з моменту набрання законної сили судовим рішенням. Указане судове рішення не потребує його виконання.
Резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 в частині відображення результату вирішення позовних вимог містить висновки: 1) про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині; 2) про зобов`язання Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині. 
Отже, ухвали Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року, якими було передбачено зупинення виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду, стосувались лише зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду.
В п. 83 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17, визначено, що оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.
Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 19.05.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14.
Наявні матеріали справи свідчать про те, що оскаржуваний виконавчий напис № 46934, виданий 19.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованість, що виникла за кредитним договором № 003-15002-140114 від 14.01.2014, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем. 
При цьому, згідно з копією вказано договору (заяви № 003-15002-140114 від 14.01.2014), що долучена до матеріалів справи, судом встановлено, що вказаний договір не є такими, що посвідчений нотаріально.
При цьому, жодних об`єктивних даних на підтвердження щодо підстав на рахуванні і розміру заборгованості за таким договором, сторонами суду не надано та під час судового розгляду справи не встановлено, як власне і того факту, що такий договір був посвідчений нотаріально.
Відповідно, встановлені судом обставини та досліджені докази у своїй сукупності не дають підстав стверджувати про те, що заборгованість, яка стягнута з позивача на підставі виконавчого напису № 46934, виданого 19.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., має характер безспірної, що є однією з основних умов для її стягнення в такому порядку.
Частинами 1-3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, недоведеності безспірності вимог стягувача, відтак позов знайшов своє підтвердження під час розгляду справи та підлягає задоволенню.
Вирішення питання розподілу судових витрат та забезпечення позову 
Згідно з ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Окрім цього, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 968,96 грн. за подання позовної заяви та сума судового збору в розмірі 484,48 грн. за подання заяви про забезпечення позову.
Частиною 1статті 133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких, в тому числі, є й витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно зі приписами ч. 1-6ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем додано ордер на надання правової допомоги, Договір про надання правової допомоги від 18.11.2025 та додатковий договір; рахунок від 18.11.2025.
Суд вважає, що витрати позивача передбачені ст. 137 ЦПК України на професійну правничу (правову) допомогу підтверджені належними та допустимими доказами, загальна сума витрат становить 5000 грн. При цьому заяв про зменшення розміру витрат на правову допомогу не надходило, а тому вони підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 12, 76-83, 89, 141, 158, 263-265, 275-279 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», треті особи, які не заявлять самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Крецул Вадим Андрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню – задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 46934 від 19.05.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення на користь стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» з боржника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 003-15002-140114 від 14.01.2014 в розмірі 63 967,91 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 968,96 гривень сплаченого судового збору за подання позовної заяви.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 484,48 гривень.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн.
Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.12.2025, у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 46934 від 19.05.2021, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення на користь стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» з боржника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 003-15002-140114 від 14.01.2014 в розмірі 63 967,91 грн. - продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування (ім`я) сторін:
Позивач – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» (адреса: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, код ЄДРПОУ 43453613).
Треті особи: 
- Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеній Михайлович (адреса 01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, 6/5); 
- Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Крецул Вадим Андрійович (адреса: м. Одеса, вулиця Успенська, 78, РНОКПП НОМЕР_2 ).
Повний текст судового рішення складено 01.05.2026.

Суддя         Юлія ШЕВЧУК