ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2026 року Справа № 915/538/26 
м.Миколаїв
Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання за наявними матеріалами справу
за позовом: Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", вул.Андріївська, буд.4, м.Київ, 04070
електронна пошта: info@fuib.com
представник позивача: Лесечко М.В.
електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Гриньока Валентина Володимировича, АДРЕСА_1 
електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 
про: стягнення 108 251,96 грн.,

Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 12.05.2026 (вх.№7033/26 від 12.05.2026) в якій просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Гриньока Валентина Володимировича заборгованості за Кредитним договором "Кредит всеБізнес" №710808910352 від 11.09.2023 станом на 04.05.2026 включно в розмірі 108 251,96 грн., з яких: 69 947,96 грн. за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 53 293,76 грн. та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 16 654,20 грн., та 38 304,00 грн. простроченої заборгованості за комісією.
Також, просить суд стягнути з відповідача судові витрати. 
Крім того, позивач через систему "Електронний суд" подав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (вх.№7082/26 від 12.05.2026).
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 13.05.2026 позовну заяву б/н від 12.05.2026 (вх.№7033/26 від 12.05.2026) Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" залишено без руху. Вказаною ухвалою позивачу надано строк для усунення недоліків, який не перевищує 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Позивач через систему "Електронний суд" подав заяву про усунення недоліків №б/н від 13.05.2026 (вх.№7147/26 від 13.05.2026).
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 18.05.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання за наявними матеріалами. Ухвалено провести розгляд справи №915/538/26 поза межами встановленого ГПК України строку у розумний строк, тривалість якого визначається з урахуванням існування в Україні воєнного стану. Встановлено учасникам справи строк для надання заяв по суті справи. 
Вказана ухвала була направлена на поштову адресу відповідача та отримана останнім 21.05.2026, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення R067175533645.
Відповідач своїм правом у визначений судом строк на подання відзиву на позов оформлений згідно вимог ст.165 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення не скористався. 
Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.
11 вересня 2023 року між Акціонерним товариством "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" (далі - позивач, банк) та Фізичною особою - підприємцем Гриньоком Валентином Володимировичем (далі - відповідач, позичальник) був укладений Кредитний договір "Кредит "всеБІЗНЕС" №710808910352 (далі - Кредитний договір) за допомогою системи "Інтернет Банкінг" шляхом укладення в електронному вигляді та підписання електронним цифровим підписом. Факт укладення Кредитного договору з боку позичальника підтверджується Протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 11.09.2023, відповідно до якого файл Dogovir_vseBusiness_710808910352.pdf, що містить Кредитний договір, підписаний з боку ФОП Гриньок В.В. (підписувач - 1) Гриньок Валентином Володимировичем 14:04:44 11.09.2023. Результат перевірки підпису: Підпис створено та перевірено успішно. Цілісність даних підтверджено.
У відповідності до ст.1 Кредитного договору, банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені Договором та Типовими умовами. 
Згідно п.1.1.1 Кредитного договору, сума кредиту складає 120 000,00 грн. Строк кредитування до 11 вересня 2026 року включно (п.1.1.3 Кредитного договору). 
Відповідно до п.1.1.4.1 Кредитного договору, комісійна винагорода за надання кредиту: - тариф комісійної винагороди - 1%. Комісійна винагорода розраховується шляхом множення тарифу комісійної винагороди на суму кредиту. Комісійна винагорода сплачується одноразово за рахунок кредитних коштів відповідно до п.6.3.1 Типових умов. 
У відповідності до п.1.1.4.2 Кредитного договору, тариф комісійної винагороди - 1,9% за один місяць користування кредитом. Комісійні винагорода розраховується шляхом множення тарифу комісійної винагороди на суму кредиту відповідно до п.6.3.2 Типових умов, та сплачується щомісячно згідно Графіку платежів, наведеного в п.1.4 Договору. 
Згідно п.1.1.4.3 Кредитного договору, процента ставка за користування кредитом становить 0,00001% річних. Процент нараховуються відповідно до п.6.2 Типових умов та сплачуються згідно Графіку платежів, наведеного в п.1.4 Договору. Процентна ставка на прострочену суму кредиту - 0,00001% річних. Проценти нараховуються та сплачуються відповідно до п.6.2 Типових умов (п.1.1.4.4 Кредитного договору).
Пунктом 1.1.7 Кредитного договору визначене цільове використання кредиту, а саме на придбання основних засобів та/або поповнення оборотного капіталу в межах видів діяльності позичальника, на здійснення яких позичальник має право відповідно до законодавства України і кредитування яких не заборонено законодавством України та Договором, а також на сплату комісійної винагороди, передбаченої п.1.1.4.1 Договору (у разі наявності такої комісійної винагороди) в сумі, що визначається згідно п.1.1.4.1 Договору. 
Відповідно до п.1.1.8 Кредитного договору, типові умови кредитування в рамках Кредитного договору "Кредит "всеБізнес", укладеного в Системі Інтернет-Банкінг ПУМБ DIGITAL BUSINESS Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", що розміщуються на інтернет-сайті Банка (за електронною адресою: https://www.pumb.ua/) та є невід`ємною частиною Договору. 
У відповідності до п.1.4 Кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити плату за кредит в розмірах та строки, зазначені в наведеному Графіку платежів. 
Відповідно до п.1.5 Кредитного договору, повернення кредиту, сплата плати за кредит та інших боргових зобов`язань здійснюється позичальником шляхом безготівкових перерахувань грошових коштів на корись банку на рахунок для погашення боргових зобов`язань. 
Згідно п.2.2 Кредитного договору, банк надає кредит протягом трьох банківських днів з дня укладення Договору. Кредит надається разово однією сумою в розмірі, зазначеному в п.1.1.1 Договору. Банк приймає рішення про надання кредиту на власний розсуд та відповідно до своїх внутрішніх положень, тобто зобов`язання банку щодо надання кредиту за договором є відкличними. Ненадання кредиту в зазначений строк вважається відмовою банку в наданні кредиту та договір вважається таким, що припинив свою дію. 
У відповідності до п.2.3 Кредитного договору, позичальник уповноважує банк здійснити за рахунок кредитних коштів переказ суми комісійної винагороди за надання кредиту у розмірі, визначеному відповідно до п.1.1.4.1 Договору, на користь банку, згідно п.6.3.1 Типових умов. Сума кредиту, що залишиться після переказу суми комісійної винагороди за надання кредиту на користь банку, зараховуються на поточний рахунок позичальника, зазначений в п.1.1.5 Договору. 
Відповідно до п.5.1 Кредитного договору, договір складається з даного документа та Типових умов. З моменту укладення Договору Типові умови стають його невід`ємною частиною. Банк має право в будь-який час вносити зміни до Типових умов, повідомляючи про це позичальника як передбачено Типовими умовами. Підписанням Договору позичальник підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну і остаточну згоду з Договором та Типовими умовами, умови Договору та Типових умов позичальнику відомі та зрозумілі. Укладаючи договір, позичальник приймає на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно позичальника, рівно як і банк бере на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно банку. 
У відповідності до п.5.2 Кредитного договору, у всіх випадках, не передбачених Договором, сторони керуються положеннями Типових умов та законодавства. В разі наявності будь-яких протиріч та/або невідповідностей між Типовими умовами та положеннями Договору, такі положення Договору мають пріоритет. 
Пунктом 5.3 Кредитного договору визначено, що сторони домовились, що договір складається сторонами в формі електронного документа за допомогою системи "Інтернет-Банкінг". Договір є оригіналом електронного документу після його підписання сторонами шляхом накладення КЕП уповноваженого представника банку та КЕП/УЕП позичальника.
Згідно п.5.4 Кредитного договору, договір набуває чинності з моменту його підписання банком та позичальником шляхом накладення КЕП/УЕП позичальника (тип підпису - на розсуд позичальника) та КЕП Уповноваженого представником банку (з моменту накладення останнього електронного підпису) та діє до моменту виконання сторонами взятих на себе зобов`язань згідно Договору в повному обсязі.
У відповідності до п.5.5 Кредитного договору, до підписання договору позичальник ознайомився з типовими умовами завантаживши їх за посиланням, що доступне під час укладення Договору в кабінеті Digital. Сторони домовились, що розміщення Типових умов за посиланням в Кабінеті Digital є належним способом надання типових умов позичальнику. Датою надання Типових умов позичальнику та датою приєднання позичальника до Типових умов є дата підписання Договору позичальником. Після підписання Договору зі свого боку банк направляє позичальнику підписаний обома сторонами договір на адресу електронної пошти позичальника, зазначену в реквізитах Договору. 
Положеннями п.5.6 Кредитного договору визначено, що позичальник підписанням договору підтверджує свою згоду на отримання на зазначену в розділі "Реквізити та підписи Сторін" договору адресу електронної пошти позичальника підписаного сторонами договору, а також будь-яких інших документів та інформації, пов`язаних з виконанням та/або обслуговуванням договору.
До матеріалів справи позивачем також долучено Типові умови кредитування в рамках кредитного договору «Кредит «всеБІЗНЕС», укладеного в системі ІНТЕРНЕТ-БАНКІНГ ПУМБ DIGITAL BUSINESS Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (діють з 08 лютого 2023 року) (далі - Типові умови).
Відповідно до пункту 3.5 Типових умов, надання кредиту відбувається шляхом перерахування кредитних коштів у сумі, зазначеній в п.1.1.1 договору, із позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, зазначений в п.1.1.5 договору, в строки, зазначені в п. 2.2 договору (з урахуванням умов п.2.3 Договору).
У відповідності до п. 4.1. Типових умов, несприятливою подією, у розумінні цих умов, визначено, зокрема, обставину несплати позичальником будь-якої суми, що належить до сплати на користь банку згідно з договором / Типовими умовами, у передбачений ними строк, та / або невиконання або неналежне виконання позичальником будь-яких інших обов`язків за договором та / або за іншими договорами, укладеними між сторонами.
Згідно з п.4.2. Типових умов у випадку виникнення будь-якої несприятливої події, банк набуває право вимагати від позичальника достроково повернути виданий позичальникові кредит, а позичальник зобов`язаний, незважаючи на положення п.1.1.3., п.1.4. договору, п.5.1.1 Типових умов, виконати таку вимогу банку і повернути отриманий кредит в повному обсязі разом із платою за кредит і штрафними санкціями, що підлягають сплаті позичальником на користь банку згідно з договором, в строк не пізніше 7 (семи) банківських днів з моменту отримання відповідної вимоги. У разі невиконання позичальником зазначеної вимоги банк має право здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунків позичальника в порядку, встановленому договором та Типовими умовами, для погашення боргових зобов`язань позичальника. 
Пунктом 5.1. Типових умов визначено, що позичальник зобов`язаний повернути кредит в розмірах і в строки, визначені в ст.1 договору.
Відповідно до п.6.3.1. п. 6.3. Типових умов позичальник зобов`язаний сплатити банку комісійну винагороду за надання кредиту, яка розраховується шляхом множення тарифу комісійної винагороди за надання кредиту, зазначеного в п. 1.1.4.1. договору, на розмір суми кредиту, визначеної в п. 1.1.1. договору. Комісійна винагорода сплачується за рахунок кредитних коштів в день перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника. Даним пунктом Типових умов позичальник уповноважує банк здійснити переказ суми комісійної винагороди за надання кредиту у розмірі, визначеному відповідно до цього пункту Типових умов та п. 1.1.4.1. договору, на користь банку.
У відповідності до підп. 6.3.2. п. 6.3. Типових умов позичальник зобов`язаний щомісячно сплачувати банку комісійну винагороду за обслуговування кредиту. Розмір зазначеної комісійної винагороди розраховується шляхом множення тарифу комісійної винагороди за обслуговування кредиту, зазначеного в п.1.1.4.2. договору, на розмір суми кредиту, визначеної в п.1.1.1. договору.
Комісійна винагорода за обслуговування кредиту сплачується щомісячно згідно графіку платежів, зазначеному в п.1.4. договору, за відповідний розрахунковий період - повний місяць. Під повним місяцем у цьому пункті Типових умов розуміється період, який визначається від попереднього до наступного терміну (дати) платежу згідно з графіком платежів, зазначеним в п. 1.4. договору, під першим повним місяцем розуміється період з дати надання кредиту до дати першого платежу згідно з графіком платежів. У разі дострокового повного погашення заборгованості за кредитом, позичальник зобов`язаний погасити комісійну винагороду за обслуговування кредиту за повний місяць, в якому відбувається дострокове повне погашення заборгованості.
За змістом підп. 6.3.3. Типових умов призупинення або припинення надання кредиту, зменшення розміру суми кредиту з підстав, передбачених договором, не створюють обов`язку банку повернути позичальнику комісійну винагороду за надання кредиту/комісійну винагороду за обслуговування кредиту або їх частину.
Відповідно до підп. 8.2.1. п. 8.2. Типових умов банк має право призупинити надання позичальнику кредиту та / або вимагати його дострокового повернення у випадках, передбачених договором, Типовими умовами та / або законодавством України.
Так, позивач на виконання умов Кредитного договору, надав відповідачу кредит в сумі 118 800,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №TR.71249785.97958.29514 від 11.09.2023. Також, відповідачу були надані кредитні кошти на сплату комісії за надання кредиту в розмірі 1200,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №TR.71249785.97957.29514 від 11.09.2023. 
Факт надання кредиту, користування кредитом, часткового погашення кредиту підтверджується випискою з особового рахунку за період з 11.09.2023 по 04.05.2026.
Згідно з п.5.1. Типових умов позичальник зобов`язаний повернути кредит в розмірах і строки, визначені в ст.1 Договору.
Проте, відповідач порушив умови договору, оскільки, не погашав кредит за графіком, узгодженим договором, а також не сплачував комісію.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач засобами поштового зв`язку 02.05.2025 направив на адресу відповідача вимогу від 29.04.2025 №235 про погашення простроченої заборгованості, зокрема, за кредитним договором від №710808910352, в якій банк повідомив відповідача та зазначив про наявність у останнього заборгованості перед банком, станом на 29.04.2025, у розмірі 80 435,96 грн. та вимагав сплатити усю цю суму коштів. 
Відповідач відповіді на вказану вимогу не надав, кошти банку не сплатив, у зв`язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом. 

Предметом даного позову виступає майнова вимога позивача до відповідача про стягнення з останнього заборгованості за Договором, а саме: заборгованості по кредиту та заборгованості за комісією.
У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно із частиною першою статті 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За приписами частини першої статті 626 Цивільного Кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У відповідності до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі виникли правовідносини на підставі кредитного договору №710808910352 від 11.09.2023.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.ч.1, 2 ст.1054 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
У відповідності до ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як передбачено ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач порушув взяті зобов`язання за кредитним договором, не сплачув своєчасно сума кредиту та комісію за користування кредитом за спірний період. 
Відповідно до ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За умовами ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Як встановлено судом, позивач на виконання умов договору надав відповідачу кредит у розмірі 120 000,00 грн., який відповідач зобов`язався повернути позивачу за визначеним графіком та у строк до 11.09.2026, а також щомісячно сплачувати комісію у розмірі 2 280,00 грн. 
Проте, відповідач свої зобов`язання за договором виконував неналежним чином, а саме після 11.12.2024 перестав дотримуватись погодженого у договорі графіку щодо погашення кредиту. 
У зв`язку з допущеним відповідачем порушенням позивач реалізував передбачене договором та законом право та заявив про дострокове повернення всієї суми кредиту, про що відповідача сповіщено шляхом направлення на його адресу вимоги від 29.04.2025 №235. 
Позивач на підставі ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України та п.4.2. Типових умов вправі вимагати дострокового погашення існуючої заборгованості за кредитним договором.
Як встановлено судом, станом на час розгляду справи прострочена заборгованість відповідача за сумою кредиту становить 53 293,76 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту - 16 654,20 грн.
З огляду на порушення відповідачем умов договору щодо повернення кредитних коштів, вимога позивача щодо стягнення з відповідача простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 53 293,76 грн., строкової заборгованості за кредитом у розмірі 16 654,20 грн., є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за комісією, суд зазначає наступне. 
У постанові від 05 квітня 2023 року по справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду наголосила про таке. Проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України. Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим, зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.
Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
Вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстав для відступу від таких висновків немає.
Велика Палата Верховного Суду підкреслює, що зазначене в цьому розділі постанови не означає, що боржник не повинен у повному обсязі виконувати свій обов`язок за кредитним договором. Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати. Отже, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання.
У спірних правовідносинах позивач реалізував передбачене ч.2 ст.1050 ЦК України та договором право та заявив до відповідача вимогу про дострокове повернення відповідачем всієї суми кредиту. Відповідна вимога 29.04.2025 за вих. №235 була направлена відповідачу засобами поштового зв`язку 02.05.2025.
Враховуючи викладене, у зв`язку з пред`явленням банком до відповідача, як позичальника, вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, суд зазначає, що право позивача нараховувати передбачену договором комісію за кредитом припинилось після пред`явлення вказаної вимоги. 
Таким чином, позивач безпідставно нарахував та заявив до стягнення з відповідача комісію після 02.05.2025, а тому вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по комісії підлягає частковому задоволенню у розмірі 9 120,00 грн. 
Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача комісії у розмірі 29 184,00 грн. (38 304,00 грн. - 9 120,00 грн.) задоволенню не підлягають. 
Враховуючи викладене вище, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. 
Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За умовами ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з ч.1, 2 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Будь - яких доказів того, що відповідач належним чином виконав свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів та комісії відповідач, у порушення приписів ст.73,74 ГПК України, суду не надав, тобто не довів безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, як зазначалось вище, навпаки, підтверджують наявність вказаної у позові заборгованості, а відтак і обґрунтованість позовних вимог.
Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд виходить з того що, згідно ст.129 ГПК України, у разі часткового задоволення позову, судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 11, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 210, 220, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247, 248, 252 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково. 
2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Гриньока Валентина Володимировича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" (вул.Андріївська, 4, м.Київ, 04070, код ЄДРПОУ 14282829) заборгованості за Кредитним договором "Кредит всеБізнес" №710808910352 від 11.09.2023 станом на 04.05.2026 включно в розмірі 79 067,96 грн., з яких: 69 947,96 грн. за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 53 293,76 грн. та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 16 654,20 грн., 9 120,00 грн. грн. простроченої заборгованості за комісією та судовий збір у розмірі 1 944,62 грн. 
3. В решті позову відмовити. 

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України 

Суддя Н.О. Семенчук