Справа № 541/2799/26
Номер провадження 2/541/2044/2026

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
31 серпня 2026 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Вірченко О.М.,
за участю секретаря судового засідання Олешко Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Сумське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України, про зняття арешту з майна, 

установив:

07 липня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Сумське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України, про зняття арешту з майна, мотивуючи вимоги наступним. На підставі договору міни від 28 травня 2002 року ОСОБА_1 належить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є відомості про обтяження вказаної квартири, а саме – реєстраційний номер обтяження 1699489; тип обтяження: заборона (архівний запис); зареєстровано: 21.02.2005 15:06:09 за № 1699489 реєстратором: Перша Миргородська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: угода, 3291, 08.05.2002, пн ОСОБА_3 ; об’єкт обтяження: квартира, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 ; власник: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний номер: 1936538MIRGOROD1, архівна дата: 14.05.2002, дата виникнення: 14.05.2002. № реєстра: 53781-6, внутр. № 2C01062F26F34930253C, комментарий: 92-18. ОСОБА_1 зазначила, що 02 травня 2002 року між власником вказаної квартири ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено угоду про завдаток з метою укладення договору міни з доплатою. До моменту посвідчення договору міни на квартиру АДРЕСА_2 накладена заборона на відчуження. Позивачка не є стороною угоди про завдаток, однак існує обтяження, накладене на її квартиру, наявність якого обмежує її права на розпорядження майном. З огляду на ці обставини позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав.
В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с. 69). 
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, просила розглядати справу у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувавла (а.с. 70).
Представник третьої особи надав письмові пояснення, в яких зазначив, що позивачка не зазначила жодного обґрунтування своїх вимог до Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Окрім того, Сумське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України не наділено повноваженнями вчиняти реєстраційні дії, які належать до повноважень приватних нотаріусів, тому на його думку, саме на нотаріуса буде покладено обов`язок із виконання рішення суд щодо зняття обтяження з нерухомого майна (а.с. 39-42). 
Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (договір міни від 28 травня 2002 року, витяг з Державного реєстру речових прав від 09 лютого 2026 року № 463353892, а.с. 12, 14).
Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об’єктів нерухомого майна від 27 січня 2026 року № 461745336 Першою Миргородською державною нотаріальною конторою на підставі угоди № 3291 від 08 травня 2002 року, засвідченої приватним нотаріусом Явтухом Г.І., на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , накладено обтяження у виді заборони, яке зареєстроване 21 лютого 2005 року о 15:06:09 за № 1699489. Власником майна зазначена ОСОБА_4 . В додаткових даних вказаний архівний номер 1936538MIRGOROD1, архівна дата 14 травня 2002 року, дата виникнення 14 травня 2002 року, № реєстра: 53781-6, внутр. № 2C01062F26F34930253C, комментарий 92-18 (а.с. 13).
17 березня 2026 року приватний нотаріус Лавренко Н.В. відмовила ОСОБА_1 у знятті обтяження з квартири, оскільки позивачка не є стороною за угодою про завдаток від 08 травня 2002 року, відповідно по якій накладалася заборона на вище вказане нерухоме майно (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 березня 2026 року № 85/02-31, а.с. 15-16).
07 липня 2026 року позивачка зверталася до ОСОБА_2 з проханням звернення до нотаріуса із заявою про скасування арешту з квартири (а.с. 17-23). 
У зв`язку із набуттям позивачкою права власності на дану квартиру, зазначене обтяження створює перешкоди у розпорядженні нею та має бути скасоване, враховуючи, що вона не була стороною угоди про завдаток від 08 травня 2002 року, ніяких зобов`язань по ній позивачка не має. Таким чином, арешт, накладений на майно позивачки на підставі угоди про завдаток від 28 травня 2002 року, порушує її право власності, оскільки обтяження поширюється на майно особи, яка не є стороною за зобов’язаннями, що призводить до незаконного обмеження прав розпорядження та користування власністю. 
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені в ст. 41 Конституції, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.
Зазначений принцип відображено і в ч. 1 ст. 321 ЦК України, згідно з якою право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним зі способів захисту права власності є гарантована в ст. 391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.
Таким чином, обтяження нерухомого майна, належного позивачці, порушує її право на розпорядження своїм майном, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись: ст.ст. 81, 141, 263, 265, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Сумське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України, про зняття арешту з майна, задовольнити.
Скасувати обтяження з квартири, яка розташована за адресою:АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 1699489; тип обтяження: заборона (архівний запис); зареєстровано: 21.02.2005 15:06:09 за №1699489 реєстратором: Перша Миргородська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: угода від 08.05.2002, зареєстрована в реєстрі за № 3291, приватним нотаріусом Явтухом Г.І.; об`єкт обтяження: квартира, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 ; власник: ОСОБА_4 ; причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний номер: 1936538MIRGOROD1, архівна дата: 14.05.2002, дата виникнення: 14.05.2002. № реєстра: 53781-6, внутр.№ 2C01062F26F34930253C, комментарий: 92-18.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: | | О. М. Вірченко