РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 609/437/26
2/609/485/2026
07 липня 2026 року Шумський районний суд Тернопільської області
в складі головуючого судді: Ковтунович О.В.
за участі секретаря судового засідання Сандулович О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ під час заочного розгляду цивільну справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» 
до
відповідача: ОСОБА_1 
вимоги позивача: про стягнення заборгованості за кредитним договором
учасники справи не з`явились,-
В С Т А Н О В И В :
І. Стислий виклад позиції сторін.
1. 30 квітня 2026 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі позивач) через систему «Електронний суд» подав до суду позов до ОСОБА_1 (далі відповідач) з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором.
2. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача покликається на те, що 01.05.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 521131-КС-002 про надання кредиту (Далі - Договір кредиту), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
ТОВ «БІЗПОЗИКА» 01.05.2025 року направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір № 521131-КС-002 про надання кредиту.
01.05.2025 ОСОБА_1 , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 521131-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.
Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-2105, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено.
Таким чином, 01.05.2025 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та ОСОБА_1 було укладено Договір № 521131-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 14000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності (Далі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит (надалі Правила, а разом - Договір).
ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 14000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № 4149-4991 6985-1563 (котру Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті) , що підтверджується довідкою про перерахування коштів (або платіжним дорученням).
Також, 11.07.2025 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №1 до Договору № 521131-КС-002 про надання кредиту (Далі - Додаткова угода), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов Додаткової угоди Сторони домовились внести зміни в п. 1 Договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 20.03.2026 р.»
До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 521131-КС-002 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти , розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за Договором № 521131-КС-002 Позичальника ОСОБА_1 , чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором.
Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 521131 КС-002 Позичальника ОСОБА_1 , Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 521131-КС-002 на загальну суму 6595,00 грн.
Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.
Зазначає, що ТОВ «Бізнес Позика» не нараховувало та не просить суд стягнути з Відповідача на користь Позивача жодну неустойку (у формі пені чи штрафів). ТОВ «Бізнес Позика» просить стягнути з Відповідача лише заборгованість по тілу, процентам, та комісії за надання кредиту, які були нараховані відповідно до умов Кредитного договору та норм Цивільного кодексу України.
Також звертає особливу увагу суду на те, що ТОВ «Бізнес Позика» не нараховувало жодних процентів після закінчення строку дії Кредитного договору.
Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 07.04.2026 року утворилась заборгованість за Договором №521131-КС-002 про надання кредиту, в розмірі51 785,00 грн., що складається з: Суми прострочених платежів по тілу кредиту - 14 000,00 грн.; Суми прострочених платежів по процентах - 32 480,00 грн.; Суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн.; Суми прострочених платежів за комісією - 1 350,00грн
Враховуючи наведене, представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором № 521131-КС-002 про надання кредиту від 01.05.2025, що становить 51 785,00 грн., що складається з: Суми прострочених платежів по тілу кредиту - 14 000,00 грн.; Суми прострочених платежів по процентах - 32 480,00 грн.; Суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн.; Суми прострочених платежів за комісією - 1 350,00 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 2 662,40 грн.

ІІ. Процесуальні дії у справі.
3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 04 травня 2026 року постановлено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без руху і надати позивачу строк 3 (три) дні з дня вручення ухвали суду, для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 12 травня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду по суті на 09 червня 2026 року на 10 год. 20 хв., за клопотання позивача постановлено витребувати докази, що містять банківську таємницю.
5. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 09 червня 2026 року у зв`язку із неявкою відповідача судове засіданні по справі відкладено на 07 липня 2026 року на 09 год. 40 хв. 
6. У судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» не з`явився, однак як вбачається із позовної заяви розгляд справи просить здійснювати у відсутності представника.
7. Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 
За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, не подав відзиву, а представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи.
8. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
9. Судом встановлено, що 01 травня 2025 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Бізнес позика» Договір про надання кредиту (Споживчий кредит.Електронна форма) № 521131-КС-002 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 2.1 Договору, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 14000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності (Далі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.
За умовами п. 2.3 Договору, строк, на який надається кредит: 16 тижнів.
Стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 1%, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку (п. 2.4 Договору).
Комісія за видачу кредиту (надалі - Комісія): 2 800,00 грн. Комісія нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту. Розмір Комісії, встановлений цим пунктом Договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір Комісії не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку (п. 2.5 Договору).
Відповідно до п. 2.8 Договору, строк дії Договору: до 21.08.2025.
10. Із копії паспорта споживчого кредиту судом встановлено, що 01 травня 2025 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надало ОСОБА_1 кредит у сумі 14000 грн., строком на 16 тижнів, безготівковим шляхом, протягом трьох робочих днів, в, тип процентної ставки - фіксована; комісія за надання кредиту - 2800 грн.; загальні витрати за кредитом - 14485,56 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом - 28485,56 грн.
11. 11 липня 2025 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №1 до Договору № 521131-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов Додаткової угоди Сторони домовились внести зміни в п. 1 Договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 20.03.2026 р.»
Пунктом 2.4 Додаткової угоди передбачено, що незалежно від того, які процентні ставки застосовувалися за користування Кредитом до укладення цієї Додаткової угоди, з дати укладення Додаткової угоди нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за процентною ставкою 0,50% в день на залишок суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з наступного дня після укладення цієї Додаткової угоди до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту. Тип процентної ставки за користуванням Кредитом - фіксована. Проценти за користування Кредитом підлягають сплаті Позичальником у терміни відповідно до графіку платежів за Договором, що передбачений у п. 4.1 Додаткової угоди.
12. З візуальної форми послідовності дій клієнта вбачається порядок дій, здійснений сторонами договору та додаткової угоди № 1 до договору щодо їх укладення.
13. Згідно з підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів, наданого ТОВ «ПрофітГід» слідує, що на номер платіжної карти отримувача № НОМЕР_2 01.05.2025 о 11:12 платник ТОВ «Бізнес Позика» здійснив переказ коштів 14000 грн., вказавши призначення переказу «Перерахування коштів ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_3 згідно кредитного договору №521131-КС-002 від 01.05.2025 Без ПДВ».
14. Також судом було оглянуто та досліджено Виписку по особовому рахунку за період з НОМЕР_4 , наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з якої слідує, що на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «ПриватБанк» було емітовано банківську платіжну картку № НОМЕР_5 та відкрито поточний рахунок на який: 01.05.2025 перераховано кошти в сумі: 14000 грн.
15. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість, у відповідача перед ТОВ «Бізнес позика» станом на 15.04.2026 утворилась заборгованість в розмірі 51785 грн., з яких: за кредитом - 14000,00 грн.; по відсотках - 32480,00 грн.; комісія - 1350 грн.; по відсотках за ст. 625 ЦКУ - 3955 грн.
З даного розрахунку також вбачається, що відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 521131-КС-002 на загальну суму 6595 грн.
16. У довідці про стан заборгованості міститься аналогічна інформація про загальну заборгованість за договором.

ІV. Оцінка Суду.
17. Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
18. У відповідності до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
19. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
20. В силу вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
21. За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
22. Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
23. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
24. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
25. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
26. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
27. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі N 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі N 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року N 127/33824/19.
28. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
29. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
30. Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Матеріали справи свідчать про те, що договір укладений в електронній формі.
31. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України "Про споживче кредитування" та Законом України "Про електронну комерцію".
Зокрема, в ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" зазначено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
32. Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).
33. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).
Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
34. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
35. З матеріалів справи вбачається, що відповідач, уклавши договір в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, погодилася з умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту, відтак укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, а тому, на думку суду цей правочин відповідно до Закону України "Про електронну комерцію" вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Підписавши даний кредитний договір, відповідач, відповідно до статей 3, 627 ЦК України, добровільно погодилася на такі умови кредитного договору та взяла на себе відповідні зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплати процентів за їх користування. Однак, у визначений строк їх не повернула, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення тіла кредиту та відсотків підлягає задоволенню.
36. Жодних доказів на спростування факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, відповідачем суду надано не було.
37. Суд зазначає, що відповідач отримав кредит у сумі 14000 грн., терміном на 16 тижнів, нарахування процентів за період з 01.05.2025 по 11.07.2025 здійснювалося за стандартною денною процентною ставкою, яка становить 1 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, у зв`язку із укладенням 11 липня 2025 року Додаткової угоди №1 до Договору № 521131-КС-002 кількість днів користування Кредитом, що залишається після укладення цієї Додаткової угоди становить 253 днів, нарахування процентів за період з 12.07.2025 по 20.03.2026 здійснювалося за процентною ставкою, яка становить 0,5 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом.
38. Отже, встановивши, що відповідач свої обов`язки за кредитним договором не виконала, допустила заборгованість за кредитом, суд дійшов висновку, що в даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача щодо порядку погашення заборгованості, яка добровільно нею не сплачується і з відповідача в користь позивача підлягає стягненню сума простроченого платежу по тілу кредиту та по процентах.
39. Так, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість, у відповідача перед ТОВ «Бізнес позика» станом на 15.04.2026 становить 51785 грн., з яких: за кредитом - 14000,00 грн.; по відсотках - 32480,00 грн.; комісія - 1350 грн.; по відсотках за ст. 625 ЦКУ - 3955 грн.
При цьому, як вбачається із позовної заяви ТОВ «Бізнес Позика» просить стягнути з відповідача лише заборгованість по тілу, процентам, та комісії за надання кредиту, які були нараховані відповідно до умов Кредитного договору та норм Цивільного кодексу України. 
Разом з тим, як слідує із прохальної частини позовної заяви сторона позивача просить стягнути з відповідача загальну заборгованість за Договором № 521131-КС-002 від 01.05.2025 у розмірі 51785,00 грн. Позивач наводить детальний перелік складових цієї заборгованості, а саме: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 14000,00 грн.; сума прострочених платежів по процентах - 32480,00 грн.; сума заборгованості по штрафах - 0,00 грн.; сума прострочених платежів за комісією - 1350,00 грн. Проте, шляхом простого арифметичного складання вищевказаних сум (14000,00 + 32480,00 + 0,00 + 1350,00) фактичний розмір заборгованості становить 47830,00 грн. Таким чином, різниця між загальною сумою позову та її складовими становить 3955,00 грн. Суд вважає, що ця сума допущена позивачем внаслідок технічної описки.
40. Щодо вимоги позивача про стягнення комісії за надання кредиту, суд зазначає наступне.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
41. Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
42. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
43. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитору встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Разом з тим Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
44. Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
45. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
46. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
47. Окрім того, Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 06 листопада 2023 року по справі №204/224/21 виклала висновок щодо застосування норми права, а саме якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
48. Так, у кредитному договорі № 521131-КС-002 від 01 травня 2025 року, містяться умови про комісію за надання кредиту в розмірі 2800,00 грн.
Як вбачається із розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором, ОСОБА_1 нарахована комісія, яка становить 2800,00 грн., яка була частково сплачена у сумі 1450,00 грн.
Проте, суд звертає увагу, що в кредитному договорі, який складається з пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), прийняття пропозиції (акцепт), в тому числі пункт 2.5 Договору, для споживача ОСОБА_1 не містять зазначення конкретного переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням кредиту і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які фінансовою установою встановлена комісія, пов`язана з наданням кредиту.
ТОВ «Бізнес Позика» не надало доказів наявності, переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які встановлена комісія.
Отже, враховуючи, що положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію, пов`язану з наданням кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», заборгованість по комісії у сумі 1350,00 грн. стягненню не підлягає, а кошти, які були зараховані на погашення заборгованості за комісією в сумі 1450,00 грн., підлягають зарахуванню, згідно графіку платежів, на погашення заборгованості за процентами.
55. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
56. Відтак, враховуючи вищевикладене, встановивши, що відповідач свої обов`язки за кредитним договором не виконала та допустила заборгованість за кредитом, суд дійшов висновку, що в даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача щодо порядку погашення заборгованості, яка добровільно нею не сплачується і з відповідача в користь позивача підлягає стягненню сума простроченого платежу по тілу кредиту, яка становить 14000,00 грн., відсотки за користування кредитними коштами становлять 31030,00 грн. (32480,00 - 1450,00), а всього 45030,00 грн.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
57. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ч. 1 ст.141 ЦПК України, за змістом якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із досліджених судом матеріалів позовної заяви вбачається, що витрати позивача по сплаті судового збору складають 2662,40 грн. (з урахуванням понижуючого коефіцієнта 0,8), що підтверджується платіжною інструкцією №12648 від 28.04.2026.
Оскільки суд визнав позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №521131-КС-001 від 01.05.2025 частково обґрунтованими і задовольнив їх на суму 45030,00 грн., що складає 94,15% від заявленої суми до стягнення (45030,00 грн. * 100 / 47830,00 грн.), тому із відповідача на користь позивача, керуючись ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір в сумі 2506,65 грн., тобто 94,15% від розміру сплаченого позивачем судового збору (2662,40 х 0,9415).

З цих підстав,
Керуючись статтями 4, 12, 76, 77, 78, 80, 81, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 280-282, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 11, 207, 526, 549, 551, 626, 628, 633-634, 638, 1048-1050, 1054-1055, Цивільного кодексу України, суд, -
У Х В А Л И В :
1. Винести заочне рішення.
2. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволити частково.
3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за Договором № 521131-КС-002 про надання кредиту від 01.05.2025, що становить 45030 грн. 00 коп., що складається з: 14000 грн. 00 коп. - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 31030 грн. 00 коп. - сума прострочених платежів по процентах, які перерахувати за наступними реквізитами: отримувач коштів: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», код ЄДРПОУ отримувача коштів: 41084239, найменування банку: Акціонерне товариство «ОТП БАНК», код ЄДРПОУ банку: 21685166, код МФО банку: 300528, номер банківського рахунку у форматі IBAN: НОМЕР_6 .
4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2506 грн. 65 коп., які перерахувати за наступними реквізитами: отримувач коштів: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», код ЄДРПОУ отримувача коштів: 41084239, найменування банку: Акціонерне товариство «ОТП БАНК», код ЄДРПОУ банку: 21685166, код МФО банку: 300528, номер банківського рахунку у форматі IBAN: НОМЕР_6 .
5. У задоволенні решти вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Шумським районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 07 липня 2026 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок, 26, офіс 411, код ЄДРПОУ 41084239. 
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя:	  	Олег КОВТУНОВИЧ