ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

07 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/31320/25	
Суддя І інстанції – Луговська Г.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),
суддів: Сафронової С.В., Кальника В.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України (далі – відповідач), щодо не нарахування і не виплати позивачу з 01 червня 2025 року по 31 липня 2025 року додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;
- зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 30’ 000грн. на місяць, за період з 01 червня 2025 року по 31 липня 2025 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 січня 2026 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 з 01.06.2025 по 31.07.2025 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 30000 грн на місяць, за період з 01 червня 2025 року по 31 липня 2025 року.
Не погодившись з рішенням суду першої Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована помилковістю висновків суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Вказує на те, що в період в червні-липні 2025 року і до часу звернення з позовом до суду позивач безпосередньо не виконував бойових (спеціальних) завдань з наземної оборони об`єктів критичної (транспортної) інфраструктури, а отже підстави для включення його до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 відсутні.
В письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту (по стройовій частині) від 13.04.2022 №51 ОСОБА_1 призначено до Військової частини НОМЕР_1 .
Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту (по стройовій частині) від 28.03.2025 №101 ОСОБА_1 приступив до виконання службових обов`язків за посадою начальник штабу – першого заступника командира НОМЕР_2 батальйону охорони. Бойове завдання: згідно бойового розпорядження Голови Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту від 19.09.2024 №722т, здійснити переміщення підрозділів НОМЕР_2 батальйону охорони та взяти під охорону та оборону важливі державні об`єкти національної транспортної інфраструктури України: Чугуїв: залізничний міст через р.Сіверський Донець (УЗ-22/07): упр 3 бо 762 обро – 1-0-0.
Відповідно до рапортів від 05.07.2025 та від 05.08.2025 наданих командиру Військової частини НОМЕР_1 військовослужбовці, зокрема, ОСОБА_1 виконував бойове (спеціальне) завдання з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів охорони критичної (транспортної) інфрастурктури УЗ-22/01, УЗ-22/04, УЗ-22/05, УЗ-22/06, УЗ-22/07, УЗ-22/08, УЗ-22/09, УЗ-22/10, АД-22/52, АД-22/53, АД-22/54, АД-22/55, АД-22/56, АД-22/57, АД-22/58, АД-22/59, УЗ-23/01, УЗ-23/02, УЗ-23/03, УЗ-23/04 відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 13.12.2000 №1833-034 «Про затвердження переліків об`єктів державного значення, що підлягають охороні та обороні в умовах надзвичайного стану і особливого періоду» та внесені в журнал ведення оперативної обстановки. Порушень передбачених п.14 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за №745/32197, протягом періоду з травня по липень 2025 допущено не було.
Позивач подав до командира Військової частини НОМЕР_1 рапорт з питання нарахування та виплати додаткової винагороди.
Листом від 27.08.2025 №3525 Військовою частиною НОМЕР_1 позивачу повідомлено про те, що у зв`язку з відсутністю документів, що свідчили б про виконання бойових (спеціальних) завдань з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури (у тому числі об`єктів транспортної інфраструктури), відсутні підстави для нарахування та виплати додаткової винагороди позивачу.
Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з статті 1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини 2 статті 1-2 Закону №2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до абзаців 1, 2 п.4 ст.9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
28.02.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Відповідно до п.1-1 вказаної постанови Кабінету Міністрів України в редакції на час виникнення спірних правовідносин (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №836 від 09.08.2023, яка у частині виплати додаткової винагороди застосовується з 01.06.2023) на період воєнного стану:
військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.
Згідно п.1-2 Постанови №168 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, порядок і умови виплати вищенаведеної додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України було визначено Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 за №177/39233 було внесено зміни до наказу Міністерства оборони України 07.06.2018 №260 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» (далі наказ МОУ №260) та доповнено розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану».
Цей наказ застосовується з 01.02.2023 по теперішній час.
Отже, особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану визначено розділом XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який затверджено Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260.
Згідно п. 2 розділу XXXIV Порядку №260 на період дії воєнного стану додаткова винагорода згідно з постановою №168 виплачується у розмірі 30000 гривень військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):
з інтенсивної підготовки для ведення воєнних (бойових) дій у складі військових частин (підрозділів), включених до складу резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави;
з управління угрупованнями військ (сил) у складі розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України;
з управління підпорядкованими силами та засобами відповідно до завдань, які покладаються на Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту, у складі розгорнутих пунктів управління Державної спеціальної служби транспорту;
у складі робочої групи або одиночним порядком, визначені Головнокомандувачем Збройних Сил України, начальником Генерального штабу Збройних Сил України, у межах областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;
з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів поза районами ведення бойових дій;
у складі діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави згідно з переліком завдань, затвердженим Міністром оборони України;
із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій;
з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури (у тому числі об`єктів транспортної інфраструктури - військовими частинами та підрозділами Державної спеціальної служби транспорту).
Згідно п.9 розділу XXXIV Порядку №260, виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів:
командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини;
керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.
Згідно п.8 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види в поточному місяці за минулий.
Пунктом 3 наказу МОУ №260 передбачено, що райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.
Пункти 4 та 8 наказу МОУ №260 визначають, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.
В свою чергу, як було встановлено судом першої інстанції, згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту (по стройовій частині) від 28.03.2025 №101 ОСОБА_1 приступив до виконання службових обов`язків за посадою начальник штабу – першого заступника командира НОМЕР_2 батальйону охорони. Бойове завдання: згідно бойового розпорядження Голови Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту від 19.09.2024 №722т, здійснити переміщення підрозділів 3 батальйону охорони та взяти під охорону та оборону важливі державні об`єкти національної транспортної інфраструктури України: Чугуїв: залізничний міст через р.Сіверський Донець (УЗ-22/07): упр 3 бо 762 обро – 1-0-0.
Відповідно до рапортів командира НОМЕР_2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 від 05.07.2025 та від 05.08.2025 наданих командиру Військової частини НОМЕР_1 військовослужбовці, зокрема, ОСОБА_1 виконував бойове (спеціальне) завдання з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів охорони критичної (транспортної) інфрастурктури УЗ-22/01, УЗ-22/04, УЗ-22/05, УЗ-22/06, УЗ-22/07, УЗ-22/08, УЗ-22/09, УЗ-22/10, АД-22/52, АД-22/53, АД-22/54, АД-22/55, АД-22/56, АД-22/57, АД-22/58, АД-22/59, УЗ-23/01, УЗ-23/02, УЗ-23/03, УЗ-23/04 відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 13.12.2000 №1833-034 «Про затвердження переліків об`єктів державного значення, що підлягають охороні та обороні в умовах надзвичайного стану і особливого періоду» та внесені в журнал ведення оперативної обстановки. Порушень передбачених п.14 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за №745/32197, протягом періоду з травня по липень 2025 допущено не було.
Натомість, Військова частина НОМЕР_1 вказує на відсутність документів, що свідчили б про виконання бойових (спеціальних) завдань з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури (у тому числі об`єктів транспортної інфраструктури).
З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне відмітити, що підставою для нарахування та виплати додаткової винагороди, визначеної постановою №168 є бойовий наказ (бойове розпорядження), журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад) та рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
При цьому наявність бойового розпорядку та рапорту щодо позивача за спірний період, відповідачем не оспорюється.
В свою чергу, колегія суддів зауважує на тому, журнали бойових дій не можуть знаходитись у позивача, оскільки зазначені документи оформлюються начальником (командиром) підрозділу, де проходить службу військовослужбовець. 
Разом з тим, рапорти командира 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 від 05.07.2025 та від 05.08.2025 містять посилання внесення в журнал ведення оперативної обстановки військовослужбовців, які виконували бойові (спеціальні) завдання з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної (транспортної) інфраструктури, зокрема і позивача.
Враховуючи наведене, суд вважає обґрунтованими доводи позову в частині наявності у позивача права на отримання додаткової винагороди у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 30000грн. на місяць, за період з 01 червня 2025 року по 31 липня 2025 року.
Доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують.
З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, відсутні.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 січня 2026 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повне судове рішення складено 07 липня 2026 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов 

суддя С.В. Сафронова 

суддя В.В. Кальник