П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2026 року 
м. Рівне

Справа № 562/3811/25
Провадження № 22-ц/4815/1314/26

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

головуючого-судді – Шимківа С.С.,
суддів: – Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,
секретар судового засідання – Ковальчук Л.В., 
учасники справи: 
позивач – ТОВ "Західна агровиробнича компанія", 
відповідачі – ОСОБА_1 ,
– Фермерське господарство "П`ятигірське",
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09 квітня 2026 року (ухвалене у складі судді Кушніра О.Г.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" до ОСОБА_1 , Фермерського господарства "П`ятигірське" про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі, визнання відсутнім права оренди земельної ділянки та скасування запису щодо державної реєстрації, –
в с т а н о в и в :
У листопаді 2025 року ТОВ "Західна агровиробнича компанія" звернулося до Здолбунівського районного суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_1 , Фермерського господарства "П`ятигірське" про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі, визнання відсутнім права оренди землі.
Позов обґрунтовувало тим, що 10.06.2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ "Колос Інвест" було укладено договір оренди землі №б/н та Додаткову угоду № 1 від 04.06.2018 року, якою визначено нового орендаря ТОВ "Західна агровиробнича компанія" та внесено зміни до Договору оренди (земельна ділянка площею 3.0864 га., кадастровий номер земельної ділянки 5622687600:11:001:0088), право оренди за яким зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про інше речове право 53266018).
Договір укладено строком на 7 (сім) років, сплив якого починається з моменту укладання додаткової угоди до договору оренди землі, але в будь-якому випадку дана Додаткова угода та право оренди на підставі її є чинним до моменту закінчення збирання врожаю Орендарем. Після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію».
28.03.2025 року позивачем спрямовано відповідачу-1 лист-повідомлення №1545 від 06.03.2025 року про намір продовжити дію договору оренди землі. 
Відповідач зобов`язаний був протягом місяця розглянути на предмет відповідності вимогам закону, узгодити, за необхідності, істотні умови договору, а за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі, укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.
Проте, будь-якої відповіді на вищевказаний лист відповідач не надав, тобто не скористався правами, передбаченими ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", а саме у місячний строк з моменту отримання листа-повідомлення не заперечив проти продовження Договору на новий строк.
Отже, позивач вважає поновленим Договір оренди землі, а тому наявні підстави для визнання укладеною Додаткової угоди про поновлення строку його дії в судовому порядку.
Разом з тим, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.10.2025 року, право оренди вказаної земельної ділянки, яка знаходиться на території Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської обл., проведено державну реєстрацію іншого речового права: номер запису 60315733. Таким чином, позивач дізнався про те, що ОСОБА_1 уклала договір оренди земельної ділянки, яка знаходилась в оренді у позивача, з відповідачем – ФГ "П`ятигірське".
Дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин.
Вважає неправомірними дії відповідача щодо укладення договору оренди на земельну ділянку, яка знаходилась в оренді у позивача, що грубо порушує норми ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", а заявлені позивачем вимоги є належним способом захисту порушених прав позивача і є ефективним способом їх захисту у спірних правовідносинах.
Просили визнати укладеною додаткову угоду № б/н від 06 березня 2025 року до договору оренди землі №БН від 04 червня 2018 року, укладеного між ТОВ «Західна агровиробнича компанія» та ОСОБА_1 та визнати відсутнім у Фермерського господарства "П`ятигірське" " права оренди земельної ділянки площею 3.0864 га, кадастровий номер 5622687600:11:001:0088, скасувати запис щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 3.0864 га, кадастровий номер 5622687600:11:001:0088, яка розташована на території Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області (номер запису про інше речове право: 60315733).
Вирішити питання розподілу судових витрат.
Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09 квітня 2026 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «П`ятигірське» про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі, визнання відсутнім права оренди земельної ділянки та скасування запису щодо державної реєстрації відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що проаналізувавши матеріали справи, вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку, що переважне право ТОВ «Західна агровиробнича компанія» на укладення з ОСОБА_1 договору оренди землі на новий строк є припиненим і не підлягає захисту, а тому в задоволені позову слід відмовити повністю.
Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, ТОВ "Західна агровиробнича компанія" оскаржило його в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом проігноровано той факт, що орендодавцем було порушено переважне право орендаря на укладення додаткової угоди, оскільки орендодавець належним чином не відреагував на лист-повідомлення та не розглянув належно пропозицію поновлення договору оренди, оскільки не надав свою пропозицію щодо орендної плати та інших істотних умов договору.
Лист відповідача-1, який додано до відзиву на позовну заяву та яким вона повідомляє, що не має наміру продовжувати договірні відносини поданий без наявних доказів вручення його стороні орендаря.
Позивач не отримував від відповідача-1 заперечення щодо укладення додаткової угоди до договору оренди. 
Вважає, що жодних порушень із боку орендаря не було, що свідчить про його добросовісне ставлення до своїх зобов`язань.
Просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про задоволення позову.
02.07.2026 року представником ОСОБА_1 – адвокатом Мокрицькою Л.Я. та 07.07.2026 року ФГ "Пятигірське" подано відзиви на апеляційну скаргу, у яких зазначають, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим.
Просять залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду – без змін.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 10 червня 2014 року між ОСОБА_1 (орендодавець) та ТОВ «Колос –Інвест» (орендар) укладено договір оренди землі з кадастровим номером 5622687600:11:001:0088 площею 3,0864га строком на десять років.
Додатковою угодою №1 від 04 червня 2018 року замінено сторону орендаря - на ТОВ «Західна агровиробнича компанія» та строк дії оренди - до 04.06.2025 року, а відповідні зміни зареєстровано в Державному реєстрі речових прав, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09 жовтня 2025 року.
Відповідно до умов вищезазначеного договору оренди землі (в редакції додаткової угоди від 04.06.2018 року), договір укладено строком на 7 років (до 04.06.2025 року). Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
Маючи намір продовжити договірні відносини з ОСОБА_1 , ТОВ «Західна агровиробнича компанія» листом-повідомленням за вих. №1545 від 06 березня 2025 року звернулося до відповідача з пропозицією поновити договір оренди земельної ділянки від 10.06.2014 року.
До вказаного листа було долучено додаткову угоду №БН від 06 березня 2025 року до договору оренди від 10.06.2014 року, в якій запропоновано: 1.1 доповнити розділ "Строк дії Договору "наступним пунктом: Даний Договір поновлюється на той самий строк і на тих самих умовах. Жодних заяв, заперечень щодо не поновлення цього договору сторони не мають та ними не направлялися; 1.2. доповнити розділ "Умови використання земельної ділянки" наступним пунктом: Поновлення Договору оренди. Договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах в разі відсутності заяви однієї зі Сторін цього Договору про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення Договору. Вчинення інших дій Сторонами Договору для його поновлення не вимагається.
Лист-повідомлення та додаткову угоду ОСОБА_1 направлено 28 березня 2025 року поштовим відправленням, що підтверджується описом вкладення в пріоритетний лист, адресованим орендодавцю.
У відповідь на лист-повідомлення позивача 02 квітня 2025 року ОСОБА_1 на адресу ТОВ «Західна агровиробнича компанія» направлено лист про небажання укладати будь-які договори та поновлювати дію договору оренди на новий строк, про що вона зазначала ще в листі від 15 лютого 2022 року, що підтверджується описом вкладення «Укрпошти».
Після спливу строку дії договору оренди від 10.06.2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ "Західна агровиробнича компанія", 10 червня 2025 року між ОСОБА_1 та ФГ «П`ятигірське» було укладено договір оренди землі земельної ділянки з кадастровим номером 5622687600:11:001:0088 строком на 7 років, що підтверджується довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09 жовтня 2025 року.
ТОВ "Західна агровиробнича компанія", вважаючи порушеним своє переважне право на поновлення договору оренди землі, звернулося з цим позовом до суду.
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України "Про оренду землі".
Правові підстави поновлення договору оренди землі визначено статтею 33 Закону України "Про оренду землі".
Згідно з частинами першою-п`ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.
До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.
При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.
Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
Частинами восьмою та дев`ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.
Зазначені положення узгоджуються із положеннями частини першої статті 777 ЦК України.
У постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18) Великою Палатою Верховного Суду сформульовано висновок про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.
Таким чином, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно з частинами другою-п`ятою цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень на поновлення договору оренди землі.
У справі, яка переглядається в апеляційному порядку встановлено, що ОСОБА_1 не мала наміру продовжувати дію договору оренди належної їй на праві власності земельної ділянки та повідомила про це орендаря, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до положень статті 33 Закону України "Про оренду землі" реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі є можливою лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін, тоді як встановлені у зазначеній справі обставини свідчать про відсутність такого волевиявлення орендодавця, право власності якого на розпорядження належною йому земельною ділянкою шляхом укладення нового договору оренди землі на більш вигідних умовах є визначальним, у порівнянні з переважним правом орендаря на поновлення договору оренди землі.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року № 695/992/18 (провадження № 61-6237св19).
Норми про переважне право орендаря на поновлення договору спрямовані лише на забезпечення пріоритету його інтересів перед інтересами інших осіб. Будь-якого іншого змісту переважне право не має. Воно не може трансформуватися у право на спонукання орендодавця до укладення договору на новий строк за відсутності його згоди зі зміненими умовами (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 січня 2022 року а справі № 143/591/20).
Право орендаря на поновлення договору оренди землі не є абсолютним, наявність заперечень зі сторони орендодавця щодо поновлення договору попереднім орендарем дають підстави для висновку, що переважне право орендаря не порушено.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, врахував відсутність волевиявлення орендодавця на продовження орендних відносин з ТОВ "Західна агровиробнича компанія", яке ОСОБА_1 виклала у письмових повідомленнях від 15.02.2022 року та 02.04.2025 року до позивача та підтвердила укладенням 10.06.2025 року договору оренди з іншим орендарем на більш вигідних для себе умовах, строк дії якого розпочинався після закінчення дії договору оренди від 10.06.2014 року.
Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів вручення листа-заперечення апелянту не заслуговують на увагу, оскільки направлення листа на дійсну адресу особи є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, так як отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (постанова Верховного Суду від 18.03.2021 року у справі № 911/3142/19).
Щодо доводів апеляційної скарги про добросовісне виконання позивачем своїх обов`язків перед відповідачем, апеляційний суд зазначає наступне.
Із матеріалів справи встановлено, що сума орендної плати сплачувалася у меншому розмірі за 2021-2023 роки, встановленому договором .
Таким чином, доводи позивача про наявність у нього переважного право на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк у зв`язку з належним виконання ним умов договору спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.
Укладення ОСОБА_1 нового договору оренди землі з іншим орендатором не порушило переважного права ТОВ "Західна агровиробнича компанія", оскільки дія попереднього договору оренди землі закінчилася, а новий договір укладений відповідачем вже після його припинення.
За встановлених обставин, місцевим судом правомірно відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства "П`ятигірське" про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі, визнання відсутнім права оренди земельної ділянки та скасування запису щодо державної реєстрації.
Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона, згідно вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" залишити без задоволення, а рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09 квітня 2026 року без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий-суддя      Шимків С.С.
Судді:        Ковальчук Н.М.
Хилевич С.В.