Справа №551/640/26 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" липня 2026 р. селище Шишаки Полтавської області

Шишацький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Вергун Н.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику ) осіб цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Споживчий центр » до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

в с т а н о в и в:

12 червня 2026 року ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
В обґрунтування позову представник позивача Сарана А.О., який діє на підстав довіреності, вказав, ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 27 жовтня 2025 року уклали Кредитний договір (оферти) № 23.10.2025-100000837. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 10 000 грн., строком на 182 днів і датою його повернення 26 квітня 2026 року, із застосуванням фіксованої незмінної процентної ставки 1% за один день користування кредитом, сплатою комісії за видачу кредиту у розмірі 2000 грн., що складає 20 % від суми кредиту.
Відповідно до умов Договору від 27 жовтня 2025 року та квитанції про перерахунок коштів кредитодавцем надано позичальнику кредит у розмірі 10 000 грн. на строк, зазначений в умовах кредитного договору. 
Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі.
У свою чергу, ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на дату подачі позовної заяви утворилась заборгованість у розмірі 35 200 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту 10 000 грн., по процентам – 18 200 грн., комісії – 2 000 грн., відсотків нарахованих по ст. 625 ЦК України - 5000 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».
З огляду на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 23.10.2025-100000837 від 27 жовтня 2025 року у розмірі 35 200 грн., а також просить стягнути суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2 662,40 грн.

Відповідно до відповіді з виконавчого комітету Шишацької селищної ради Полтавської області за вих. № 302/07.1-18 від 01 червня 2026 року, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . ( а.с. 36 ). 

Ухвалою суду від 12 червня 2026 року позовну заяву ТОВ « Споживчий центр » до ОСОБА_1 прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику ) сторін, до відому яких доведено, що розгляд справи відбудеться у порядку письмового провадження о 08 год. 50 хв. 14 липня 2026 року ( а.с. 37).

У зв`язку з перебуванням головуючої судді у щорічній додатковій відпустці розгляд справи відкладено до 08 год. 30 хв. 21 липня 2026 року (а.с.39-40).

Відповідач ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про місце, дату та час розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання (а.с.43-44).

01 липня 2026 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» задовольнити частково та розстрочити виконання рішення суду терміном на 12 місяців із виплатою рівними частинами щомісячно у зв`язку з тяжким матеріальним становищем (а.с.48-54).

08 липня 2026 року через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.55-73).
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини щодо належного виконання умов укладеного кредитного договору.
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Положенням статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 27 жовтня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 23.10.2025-100000837, шляхом надсилання кредитодавцем Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) від 27 жовтня 2025 року, подання відповідачем Заявки кредитного договору від 27 жовтня 2025 року та Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту) від 27 жовтня 2025 року ( а.с. 20-26 ).
Укладені документи підписані одноразовим ідентифікатором «Е963», що надсилався на фінансовий номер позичальника 0990449700.

За умовами пунктів 1-7 Договору № 23.10.2025-100000837 від 27 жовтня 2025 року кредит надається у сумі 10 000 грн. на 182 днів з застосуванням денної процентної ставки «Стандарт» 1% за один день користування кредитом. Окрім того, за умовами договору передбачено стягнення комісії за надання кредиту у розмірі 2 000 грн. 

На виконання вимог кредитного договору позивач здійснив перерахування коштів 27 жовтня 2025 року, о 14:32:33 у сумі 10 000 грн. на номер картки НОМЕР_1 , призначення платежу: видача за Договором кредиту № 23.10.2025-100000837, що підтверджується довідками ТОВ « Універсальні платіжні рішення » за вих. № 1-0206 від 02 червня 2026 року, ( а.с. 17 ). 

ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим позивачем надано довідку-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором № 23.10.2025-100000837 від 27 жовтня 2025 року ( а.с. 28-30 ). Зокрема, заборгованість відповідача перед ТОВ «Споживчий центр» складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10 000 грн., по процентам - в розмірі 18 200 грн., комісії за надання кредиту – 2000 грн., відсотків нарахованих по ст. 625 ЦК України - 5000 грн., а всього 35 200 грн. 

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до положення частини першої статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту.
За положенням частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України).
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до частини другої статті 1050, частини другої статті 1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Із встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких ТОВ «Споживчий центр» виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування), а відповідач ОСОБА_1 - споживачем (отримувачем вказаної послуги), та в межах яких виник спір щодо права позивача, як кредитора у цьому зобов`язанні, на повернення відповідачем, як боржником, отриманого ним кредиту та сплати процентів за його користування.

Керуючись принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши надані у справі докази, суд вважає доведеними факт укладення Договору № 23.10.2025-100000837 від 27 жовтня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр і ОСОБА_1 . 

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 23.10.2025-100000837 від 27 жовтня 2025 року заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 10 000 грн., заборгованість за процентами 18 200 грн.

Суд погоджується з наведеним позивачем розрахунком заборгованості відповідача за нарахованими процентами, що відповідає умовам пунктів 6 - 7 Договору № 23.10.2025-100000837 від 27 жовтня 2025 року та вимогам Закону України «Про споживче кредитування».

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов до висновку, що нарахована позивачем сума заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10 000 грн. та заборгованість за користування кредитними коштами у розмірі 18 200 грн. у встановлений договором строк відповідач не повернула, що є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 28 200 грн. (10 000 грн+18 200 грн.).

Аналізуючи умови пункту 8 Договору № 23.10.2025-100000837 від 27 жовтня 2025 року, суд дійшов до висновку про правомірність дій товариства щодо встановлення комісії за надання кредиту відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» з урахуванням того, що укладеним між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 договором передбачено нарахування вказаного виду комісії. При підписанні кредитного договору відповідач підтвердив, що він обізнаний та погодився з умовою даного договору. 
Тому заборгованість за комісією за надання кредиту у розмірі 2000 грн. підлягає стягненню з відповідача.

З приводу стягнення з відповідача на користь позивача 5000 грн. неустойки, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які чинні, як на день укладення кредитного договору 27 жовтня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» і ОСОБА_1 , так і на час ухвалення цього рішення, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит(позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу,пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка(штраф,пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання(невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, у стягненні неустойки з відповідача на користь товариства слід відмовити.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за основним зобов`язання у розмірі 10 000 грн., заборгованість за процентами у розмірі 18 200 грн., заборгованість за комісією за надання кредиту - 2000 грн., що у сумі складає 30 200 грн.

Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати щодо сплати судового збору у розмірі 2 284,07 грн. (85,79% від 2662,40 грн.).

Щодо клопотання відповідача про розстрочку виконання судового рішення на один рік, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Так як передумов про розстрочення виконання рішення наведеною статтею не передбачено, при вирішенні цього клопотання суд керується правилами ст. 435 ЦПК України, яка припускає вчинення такої дії на стадії виконання рішення і відповідно до якої за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або члена його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо) суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках може розстрочити виконання рішення.

Відповідно до ч.5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Загально відомими обставинами є те, що внаслідок збройної агресії російської федерації по відношенню до України відбулось суттєві збільшення рівня безробіття та знецінення національної грошової одиниці, різке скорочення доходів населення та зменшення купівельної спроможності більшості громадян.

За таких обставин, суд знаходить слушними доводи відповідача про необхідність розстрочення виконання судового рішення через її незадовільний фінансовий стан.

З огляду на положення ч.1 ст.267, ч. 5 ст. 435 ЦПК України, з урахуванням матеріального становища відповідача, за для забезпечення можливості належного виконання судового рішення, суд вважає можливим розстрочити його виконання на дванадцять місяців.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, - 

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" заборгованість за кредитним договором № 23.10.2025-100000837 від 27 жовтня 2025 року у загальному розмірі 30 200 грн. 00 коп. 

У задоволенні решти позовних вимог, – відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" судовий збір в розмірі 2 284 грн. 07 коп.

Клопотання відповідача про розстрочення виконання судового рішення задовольнити.

Розстрочити виконання рішення, визначивши, що відповідач ОСОБА_1 повинна здійснювати сплату присудженої суми в розмірі 30 200 грн. 00 коп. на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю « Споживчий центр » протягом 12 місяців рівними частинами щомісячно, тобто у розмірі 2 516 грн. 66 коп. на місяць, починаючи з місяця в якому рішення суду набере законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», що розташовується за адресою: 01132, м. Київ, вул. Саксаганського, буд.133-А, код ЄДРПОУ 37356833;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду складено 21 липня 2026 року. 

Головуючий суддя: