ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010, м. Київ, вул. Князів Острозьких, 8, корп. 30, тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6aa.court.gov.ua

Головуючий суддя у першій інстанції: Горобцова Я.В.,
Суддя-доповідач: Епель О.В.,
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 року Справа № 320/21879/24

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді Епель О.В., 
суддів: Компанієць І.Д., Мєзєнцева Є.І.,
розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року у справі 

за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

до Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :
Історія справи.
1. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Відповідач) в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу ВП НОМЕР_1 від 22.11.2023, винесену головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лисенко О.В. в порядку примусового виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/23073/15.
В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилався на неврахування Відповідачем об`єктивних поважних причин неможливості виконання рішення суду та обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій, що було підставою для відкладення виконавчих дій.
При цьому, Позивач зазначав, що повноваження щодо формування переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами на рахунок Фонду гарантування, та визначення сум, що підлягають відшкодуванню покладені на Уповноважену особу Фонду.
Окрім того, Позивач звертав увагу на те, що 11.12.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис про державну реєстрацію припинення ПАТ «Європейський газовий банк», а тому повноваження Фонду як ліквідатора банку припинилися. При цьому, зазначав, що Фонд гарантування не є правонаступником банку і не зобов`язаний виконувати судові рішення після його ліквідації, а всі документи передані на зберігання в Національний Банк України.
2. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено повністю.
Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що припинення банку не може бути перешкодою для одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду, право позивача на отримання якої встановлено у рішенні суду, що набрало законної сили. 
При цьому, суд звернув увагу на те, що виконавча дирекція Фонду для забезпечення інтересів та прав вкладників щодо отримання гарантованої суми вкладу, має всі необхідні повноваження для усунення прогалин чи невідповідностей Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14, шляхом внесення до нього змін.
3. Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву задовольнити повністю, посилаючись на порушення судом першої інстанції приписів ст.ст. 32, 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження».
Обґрунтовуючи вимоги скарги, Апелянт зазначає доводи, аналогічні тим, що були викладені раніше у позовній заяві.
Також Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зазначає, що обставини щодо відсутності необхідної інформації про стягувача як вкладника банку переданої відповідно до порядку ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та відсутність повноважень у Фонду на подання додаткової інформації про вкладника за відсутності первинних документів свідчать про поважність причин невиконання Фондом судового рішення та, як наслідок, відсутність передбачених ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» правових підстав для застосування до Фонду заходів примусу, в т.ч. у вигляді винесення постанови про накладення штрафу.
Також, на переконання Апелянта, виконавцем не було встановлено наявність поважних об`єктивних причин у боржника, що перешкоджають проведенню виконавчих дій, які унеможливлюють виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва по справі №826/23073/15 та в порушення вимог статтей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено спірну постанову про накладення штрафу.
З цих та інших підстав Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення процесуального питання.
4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2025 було відкрито апеляційне провадження у даній справі, установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.
5. У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.
6. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.
7. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як установлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 вересня 2020 року по справі №826/23073/15 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково та зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» Оберемко Р.А. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника ОСОБА_1 стосовно здійснення їй виплати по відшкодуванню вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором № 349412 банківського вкладу фізичною особою від 17 червня 2014 року в національній валюті України в розмірі - 190 000,00 грн.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2021 року апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 жовтня 2020 року - залишено без змін.
Ухвалою Верховного Суду від 26.04.2021 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2021 року у справі №826/23073/15.
15.09.2022 Окружним адміністративним судом міста Києва постановлена ухвала по справі №826/23073/15, якою замінено боржника у виконавчих листах виданих Окружним адміністративним судом м. Києва від 18.05.2022 у справі №826/23073/15 з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» Оберемко Романа Анатолійовича на правонаступника - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.
18.10.2022 головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лисенко О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 70097119, з примусового виконання виконавчого документу - виконавчого листа по справі № 826/23073/15, виданого 18.05.2022 року Окружним адміністративним судом міста Києва, відповідно до якого зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подати додаткову інформацію про вкладника ОСОБА_1 стосовно здійснення їй виплати по відшкодуванню вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором №349412 банківського вкладу фізичною особою від 17.06.2014 року в національній валюті України в розмірі - 190 000,00 грн.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2022 апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вирішено залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2022 року залишено без змін.
10.01.2023 Фондом гарантування вкладів фізичних осіб державному виконавцю Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) направлена заява про відкладення провадження виконавчих дій за вих. №60-250/23, в якій Фонд просив врахувати об`єктивні поважні причини неможливості виконання рішення суду та обставини що перешкоджають проведенню виконавчих дій, з урахуванням яких винести постанову про відкладення провадження виконавчих дій з примусового виконання судового.
Державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу ВП НОМЕР_1 від 22.11.2023, відповідно до якої за невиконання вимог виконавчого документа» накладено на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб штраф у розмірі - 5 100,00 грн та зобов`язано виконати рішення протягом десяти робочих днів з попередженням про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.
8. Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
9. Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (у редакцій чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) - (далі - Закон № 1404-VIII).
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У частині першій статті 1 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 13 Закону № 1404-VIII).
Згідно ч. 1 ст. 34 Закону № 1404-VIII, за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів.
Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Згідно ч. 1 ст. 75 Закону № 1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Порядок відшкодування Фондом гарантування коштів за вкладами встановлюється Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року № 14 (далі - Положення №14).
З приписів ст. ст. 26, 27 та 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та Розділів III і IV Положення № 14 вбачається, що Фонд гарантування починає виплату коштів в межах гарантованої державою суми відшкодування - 200 000,00 грн вкладникам неплатоспроможного банку, які включені в Загальний реєстр вкладників.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку.
У відповідності до ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.
Статтею 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:
1)перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;
2)перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону;
3)переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане;
4)перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;
5)перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу підстав, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.
10. Висновки суду апеляційної інстанції.
Переглядаючи оскаржуване рішення суду першої інстанції з урахуванням доводів Апелянта, судова колегія зазначає, що припинення банку не може бути перешкодою для одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду. Позаяк, право ОСОБА_1 на отримання гарантованої суми відшкодування встановлено у рішенні суду у справі № 826/23073/15, що набрало законної сили.
Доводи Апелянта про те, що Фонд гарантування не зобов`язаний виконувати судові рішення після ліквідації неплатоспроможного банку, оскільки не є його правонаступником, судова колегія вважає необґрунтованими та до уваги не приймає, оскільки рішенням суду у зазначеній вище справу було зобов`язано саме Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» Оберемко Р.А. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника ОСОБА_1 стосовно здійснення їй виплати по відшкодуванню вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором №349412 банківського вкладу фізичною особою від 17.06.2014 в національній валюті України в розмірі 190 000,00 грн, а не банк. А в наступному, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2022 року у справі№ 826/23073/15 було замінено боржника у виконавчому провадженні безпосередньо на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.
При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що у межах зазначеної вище справи Верховний Суд у постанові від 05 жовтня 2023 року констатував, що: «Відповідно до приписів ст. 1, 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведення неплатоспроможних банків з ринку та здійснення ліквідації банків.
24. Колегія суддів не приймає доводів касаційної скарги про відсутність нормативного механізму, який надає можливість безпосередньо Фонду гарантування подавати додаткову інформацію про вкладника, оскільки згідно п. 10 ст. 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду у сфері забезпечення діяльності Фонду уповноважена приймати нормативно-правові акти Фонду.
Відтак, виконавча дирекція Фонду для забезпечення інтересів та прав вкладників щодо отримання гарантованої суми вкладу, має всі необхідні повноваження для усунення прогалин чи невідповідностей Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14, шляхом внесення до нього змін.»
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на викладене вище, судова колегія вважає необґрунтованими та не приймає до уваги доводи Апелянта про те, що повноваження щодо формування переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування та визначення сум, що підлягають відшкодуванню, покладені виключно на Уповноважену особу Фонду.
Позаяк, згідно з пунктом 17 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноваженою особою Фонду є працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що саме на Фонд покладено обов`язок забезпечення виплати гарантованого відшкодування за вкладом з метою захисту прав вкладників. 
Посилання Апелянта на правові висновки Верховного Суду, які викладені у постанові від 24.09.2020 у справі № 334/8020/18 суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки ця справа не є подібною до справи № 320/21879/24.
Відтак, доводи Апелянта щодо наявності у нього об`єктивних поважних причин невиконання рішення суду не знайшли свого підтвердження в ході розгляду цієї справи. Твердження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про те, що виконавець не перевірив чи дійсно рішення суду не було виконане без поважних причин суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим з огляду на викладене вище. Більш того, про існування таких причин боржник у ході здійснення примусового виконання рішення не повідомляв, а їх наявність спростована рішеннями судів зокрема у справі № 826/23073/15, які набрали законної сили станом на момент прийняття Відповідачем спірного рішення про накладення штрафу.
Доводи Апелянта про те, що Відповідач не розглянув заяву про відкладення виконавчих дій, судова колегія до уваги не приймає, оскільки листом від 24.01.2023 № 3321/27.10-23 Відповідач повідомив Фонд, що обставини, викладені у зверненні, не є підставою для відкладення провадження виконавчих дій. 
Більш того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що постанова про накладення штрафу була винесена головним державним виконавцем 22.11.2023, тобто більш, ніж через 10 місяців після звернення Позивача із листом про відкладення виконавчих дій. Отже, необґрунтованими є доводи Апелянта про передчасність прийняття постанови про накладення штрафу.
Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. 
Враховуючи вищевикладене та проаналізувавши всі доводи Апелянта, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову в цій справі.
Отже, судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Таким чином, апеляційна скарга Фонду гарантування вкладів фізичних осіб підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року - без змін.
11. Розподіл судових витрат.
Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року- без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Судове рішення виготовлено 15 липня 2026 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: І.Д. Компанієць

Є.І. Мєзєнцев