Справа № 587/1219/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року Сумський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Гончаренко Л.М., за участю секретаря судового засідання Макошенець С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Юнаківської сільської ради Сумського району, Сумської області, третя особа: Сумська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,
В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки ОСОБА_1 – ОСОБА_2 звернулась до суду із позовною заявою в якій просить встановити факт постійного проживання  ОСОБА_3 разом із батьком ОСОБА_4 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за позивачкою право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 .Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно. Серед спадкового майна є житловий будинок з надвірними та господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .Спадкоємцем після ОСОБА_4 є його донька ОСОБА_3 . На дату смерті ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , за цією адресою більше зареєстрованих осіб не було. В той же час ОСОБА_4 проживав без реєстрації з 2001 року по дату смерті за адресою: АДРЕСА_1 разом із донькою ОСОБА_3 1 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 . Спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_3 є її донька — позивачка ОСОБА_1 , яка своєчасно прийняла спадщину після смерті матері. Після смерті ОСОБА_4 залишилось недоотримане спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , спадкоємицею якого була донька ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину шляхом проживання разом із спадкодавцем, але не оформила за життя та померла. 06 березня 2026 року до державного нотаріуса Сумської районної державної нотаріальної контори звернулась позивачка із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначений житловий будинок після померлої ОСОБА_3 . Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно у зв`язку з необхідністю встановлення факту проживання ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 на час його смерті, а також відмовлено у зв`язку з тим, що у правовстановлюючому документі на житловий будинок відсутня печатка реєструючого органу.
У судове засідання представник позивача не з`явилась, від неї надійшла заява з проханням проводити судові засідання у її відсутність, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просить заяву задовольнити.
Представник Юнаківської сільської ради Сумського району, Сумської області в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, рішення просив прийняти на розсуд суду.
Представник Сумської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі.
Заслухавши пояснення свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. 
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Басівської сільської ради Сумського району Сумської області, про що складений актовий запис №11.( а.с.7)
Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно. 
Спадкоємцем після ОСОБА_4 є його донька ОСОБА_3 .( а.с.21)
Відповідно до довідки №81 від 20.01.2026 року на дату смерті ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , за цією адресою більше зареєстрованих осіб не було.( а.с.11)
Відповідно до довідки №726 від 14.10.2025 року виданою Юнаківською сільською радою Сумського району Сумської області зазначено, що ОСОБА_4 проживав без реєстрації з жовтня 2001 року по дату смерті за адресою: АДРЕСА_1 разом із донькою ОСОБА_3 .( а.с.13)
Відповідно до відповіді Сумської районної державної нотаріальної контори від 08.04.2026 №508/02-14 спадкова справа після померлого ОСОБА_4 не заводилась.( а.с.33)
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконкомом Юнаківської сільської ради Сумського району, Сумської області, про що зроблений актовий запис №65.( а.с.8)
Спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_3 є її донька — ОСОБА_1 , яка своєчасно прийняла спадщину після смерті матері, заведена спадкова справа №11/2022, та позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на інше спадкове майно.( а.с.34-52)
Після смерті ОСОБА_4 залишилось недоотримане спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , спадкоємицею якого була донька ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину шляхом проживання разом із спадкодавцем, але не оформила за життя та померла.
06 березня 2026 року до державного нотаріуса Сумської районної державної нотаріальної контори звернулась позивачка із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначений житловий будинок після померлої ОСОБА_3 . 
Постановою нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно у зв`язку з необхідністю встановлення факту проживання ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 на час його смерті, а також відмовлено у зв`язку з тим, що у правовстановлюючому документі на житловий будинок відсутня печатка реєструючого органу.
Відповідно до частини 1статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Пунктами 2, 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року надано роз`яснення про те, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ч. 2 та 3 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно з ч. 1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).
Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
За змістом статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.
Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником та оцінені судом.
Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові у справі № 484/747/17 від 10 січня 2019 року.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, яка визначає критерії законності та обґрунтованості рішення, а також ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно ст. ст. 1268, 1269,1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. 
Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що позивачка є його дочкою, а померлий ОСОБА_4 , батько його дружини ОСОБА_7 . Тесть проживав у них з дружиною ОСОБА_3 з 2001 року за адресою АДРЕСА_2 , після перейменування вулиці Холодна Гора. Після смерті дружини ОСОБА_8 , вони забрали його до себе, так як він був похилого віку та потребував стороннього догляду. Він проживав на одній вулиці з ними по АДРЕСА_3 . Проживали разом до самої його смерті у 2025 року.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною сина позивачки ОСОБА_9 . Вона прийшла проживати у сім`ю позивачки у 2003 року, вони проживали в АДРЕСА_2 . На той момент за вказаною адресою разом з нею та її чоловіком проживала ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 . Коли вона прийшла проживати там вже жив ОСОБА_4 . Помер він у серпні 2005 році. Йому було тоді 81 рік, він був похилого віку, потребував догляду і його дочка ОСОБА_7 за ним доглядала. Будинок за адресою АДРЕСА_3 це будинок який належав і де колись проживав ОСОБА_4 .
У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених свідками. Даних про яку-небудь зацікавленість свідка в результаті розгляду справи немає, їх покази відповідають і не суперечать обставинам, відомості про які містяться в інших зібраних по справі доказах.
Встановлення факту сумісного проживання померлої ОСОБА_3 разом ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 на дату його смерті необхідне для оформлення за позивачкою як спадкоємицею ОСОБА_3 за заповітом після померлої ОСОБА_3 права власності на спадкове майно.
Проаналізувавши надані докази в їх сукупності, судвважає, що позов в цій частині підлягає задоволенню. 
Відповідно до пункту 3.1. Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (згідно із статтею 392 Цивільного кодексу України).
Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до статті 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Згідност. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Так відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 02.07.1987 року ОСОБА_4 купив житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою с.Басівка, Сумського району Сумської області і розташований на земельній ділянці присадибних ділянках колгоспу «Червоний прапор» у ОСОБА_12 ( а.с.14)
Відповідно до матеріалів інвентарної справи на житловий будинок( домоволодіння) по АДРЕСА_3 даний житловий будинок належав ОСОБА_12 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 09.02.1970 року( а.с.19 інвентарної справи)
Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок(домоволодіння) по АДРЕСА_3 від 23.12.1986 року власником даного домоволодіння значиться ОСОБА_4 ( а.с.15-18)
З виписки з погосподарської книги №1 с.Басівка від 02.07.2026 №300, житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно погосподарської книги Басівської сільської ради №1 за 1996-2000 роки, рахується за громадяном ОСОБА_4 ( а.с.75)
Таким чином, судом встановлено, що у власності спадкодавця ОСОБА_4 перебував житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке входить до складу спадщини, а тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивачки, так як рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення за нею права власності на вказаний будинок. 
Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 81, 133,258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст.1216, 1217, 1268,1269,1270 ЦК України суд, -
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 задовольнити. 
Встановити факт постійного сумісного проживання ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із батьком ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_1 на дату смерті ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на житловий будинок з надвірними та господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя       Л.М.Гончаренко