Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/8054/26
Номер провадження2/711/4199/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2026 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
за участю секретаря судового засідання Дмитренка О.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
03 серпня 2026 року ТОВ «Цикл Фінанс», через підсистему «Електронний суд», звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 6253,82 грн, витрати на правничу допомогу та витрати на сплату судового збору (вхідний №33661, а.с.1-6).
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 07 листопада 2019 року між акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №2027102534 (CARD) (далі – Кредитний договір), за умовами якого банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені кредитним договором.
На виконання умов Кредитного договору АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання щодо видачі кредитних коштів виконав повністю. Натомість, відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання.
Водночас, 11 грудня 2020 року АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» уклали договір факторингу №11/2/20, згідно з яким АТ «ОТП Банк» відступило на користь ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги за кредитним договором №2027102534 (CARD) від 07 листопада 2019 року, що укладений між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , а ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги за вказаним договором.
Також 11 грудня 2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» уклали договір факторингу №437/ФК-20, згідно з яким ТОВ «Діджи Фінанс» відступило на користь ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» право вимоги за кредитним договором №2027102534(CARD) від 07 листопада 2019 року, що укладений між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , а ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» набуло права грошової вимоги за вказаним договором.
Крім того 12 квітня 2021 року ТОВ «Цикл Фінанс» та ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» уклали договір факторингу №12/4/21, згідно з яким ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» відступило на користь ТОВ «Цикл Фінанс» право вимоги за кредитним договором №2027102534(CARD) від 07 листопада 2019 року, що укладений між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , а ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права грошової вимоги за вказаним договором.
Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором ТОВ «Цикл Фінанс» за кредитним договором №2027102534(CARD) від 07 листопада 2019 року становить 6253 грн 82 коп, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 4500 грн, заборгованість за процентами – 1753 грн 82 коп, заборгованість по комісії – 0,00 грн, заборгованість по пені - 0,00 грн.
Позивач у позові зазначає, що під час укладення Кредитного договору між АТ «ОТП Банк» і відповідачем як позичальником, сторонами було узгоджено всі істотні умови, зокрема розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування. Дане погодження умов, а також підписання Кредитного договору відповідачем, свідчить про його належне та добровільне волевиявлення на укладення вказаного правочину.
Оскільки відповідач належним чином не виконав зобов`язання щодо повернення коштів, позивач ТОВ «Цикл Фінанс» звернулося до суду з даним позовом та просить суд стягнути заборгованість за Кредитним договором у сумі 6253,82 грн, а також витрати на сплату судового збору в сумі 2662,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 3500 грн.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 серпня 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 14 год 10 хв 16 вересня 2026 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с.90-91). 
Представник позивача адвокат Дорошенко М.А. у судове засідання не з`явилася, причин не прибуття у судове засідання суду не повідомила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронного кабінету як безпосередньо позивача, так і його представника адвоката Дорошенко М.А., що були отримані цими учасниками справи 21.08.2026 (а.с.94 зворот, 95 зворот). Водночас, представник позивача адвокат Дорошенко М.А. у прохальній частині позовної заяви від 03.08.2026, виявила волю на розгляд означеної справи без участі представника позивача та не заперечила проти заочного розгляду справи (а.с.6).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання 16 вересня 2026 року о 14 год 10 хв не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без його участі до суду не подав, відзиву до суду не направив (відповідно до вимог ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами).
У зв`язку з цим 16 вересня 2026 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки справа розглядалась у відсутність всіх учасників справи, тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Судом встановлено, що 07 листопада 2019 року ОСОБА_1 подав до акціонерного товариства «ОТП Банк» анкету-заяву на отримання кредиту, в якій зазначив власні персональні дані, такі як: прізвище, ім`я та по батькові, дату народження, ідентифікаційний номер, дані паспорта громадянина України, адресу реєстрації та місця фактичного проживання, місце роботи та номер мобільного телефону (а.с.65).
Також суд встановив, що 07 листопада 2019 року ОСОБА_1 ознайомився та підписав власноручним підписом паспорт споживчого кредиту, відповідно до пункту 3 якого, тип кредиту: кредит, ліміт якого становить 5637,00 грн., строк кредитування 24 місяці. Крім того, відповідно до пункту 3 паспорту споживчого кредиту на ім`я позичальника підлягала відкриттю кредитна лінія: сума/ліміт кредиту: 4500,00 гривень (з можливістю збільшення відповідно до кредитного договору); строк кредитування 36 місяців (з правом пролонгації); мета отримання кредиту - споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту: безготівково шляхом перерахування коштів на придбання товару (а.с.61).
Крім того суд встановив, що 07 листопада 2019 року АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 2027102534 (далі – Кредитний договір, а.с.59-60).
Відповідно до п.1.1 Кредитного договору, банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: загальний розмір кредиту становить 5637,00 грн, з яких 5247 грн на придбання товару, 0,00 грн – на сплату комісійної винагороди за видачу кредиту, та 390 грн – на сплату додаткових послуг банку, а саме: послуга «смс+довідка; дата остаточного повернення кредиту 07 листопада 2021 року.
Згідно п.1.2 Кредитного договору сторони обумовили, що протягом дії Кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка у розмірі 0,01% річних.
Пунктом 1.3 Кредитного договору передбачено, що повернення кредиту та сплата процентів відбувається шоляхом сплати позичальником ануїтетних платежів на рахунок погашення боргових зобов`язань, реквізити якого визначені у додатку №1 до Кредитного договору.
Пунктами 2 - 2.1 Кредитного договору, які мають назву: «Заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №2027102534_CARD від 07.11.2019. Поточний (картковий) рахунок та електронний платіжний засіб», обумовлено, що попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є ця заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк», та які розміщені на офіційному сайті АТ «ОТП Банк», відповідач ОСОБА_1 як позичальник виявив волю на оформлення картки МС Gold, валюта рахунку - гривня, номер карткового рахунку: НОМЕР_1 .
Умови обслуговування кредитної лінії: за користування кредитом банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Тарифами банку та Договором. На дату укладення Заяви-анкети розмір процентної ставки становить 5% в місяць. На дату укладення Заяви-анкети розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01% річних.
Із розділу «Позичальник/клієнт» Кредитного договору суд встановив, що означений правочин підписаний позичальником (відповідачем) ОСОБА_1 власноручним підписом.
Також із додатку №1 до Кредитного договору суд встановив, що сторони означеного правочину погодили графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту (а.с.62). Зокрема, позичальник ОСОБА_1 мав повертати кредитні кошти 07-09 числа кожного місяця, починаючи з 09.12.2019 до 07.11.2021, щоразу по 362 грн, крім останнього платежу, який складав 355,48 грн; загальна сума кредиту визначена була на рівні 5637 грн, проценти за користування кредитом – 0,5 грн, інші послуги банку (додаткові послуги банку (щомісячна комісія) – 3433,98 грн, реальна річна процентна ставка – 69,89%, загальна вартість кредиту – 8681,48 грн (а.с.62).
Згідно специфікації до Кредитного договору від 07.11.2019, рахунку-фактури №СФСHD-0000172035 від 07.11.2019 та видаткової накладної №ЧСHD3-0029 від 07.11.2019 відповідачу надано кредит на придбання товарів у магазині «COMFY» (ТОВ «Комфі Трейд») у загальному розмірі 5847 грн 00 коп (а.с.70,71,72).
Із розписки, що міститься на а.с.69, суд встановив, що відповідач ОСОБА_1 07.11.2019 отримав банківську карту.
Також у судовому засіданні суд дослідив розрахунок заборгованості за кредитним договором №2027102534 (CARD) від 07.11.2019 за період з 08.11.2019 до 26.10.2020, що підготовлений АТ «ОТП Банк», і встановив, що, станом на 11.12.2020, розмір заборгованості позичальника ОСОБА_1 складає 6253 грн 82 коп (а.с.21-22).
Крім того суд встановив, що 11 грудня 2020 року між АТ «ОТП Банк» («Клієнт») та ТОВ «Діджи Фінанс» («Фактор») укладено договір факторингу №11/2/20 (далі – Договір факторингу).
Згідно п. 1.2-1.3 Договору факторингу, фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату відповідно до умов цього договору. За цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами.
Пунктом 6.1 Договору факторингу передбачено, що відповідно до умов цього договору фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові право грошової вимоги до боржників в розмірі портфеля заборгованості, яке виникло у клієнта внаслідок укладення з боржниками кредитних договорів та надання клієнтом боржникам кредитних коштів.
Пунктом 6.2.1-6.2.4 Договору факторингу визначено, що за цим договором клієнт передає, а фактор приймає право вимоги в розмірі портфеля заборгованості. Для підтвердження дійсності права вимоги, що відступається, клієнт надає фактору документацію в порядку, передбаченому цим договором. Право вимоги переходить до фактора з моменту підписання сторонами цього договору, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання фактором та клієнтом умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення права вимоги. Додаткового оформлення відступлення права вимоги у цих випадках не вимагається. Відступлення права вимоги за цим договором здійснюється без згоди боржників.
Згідно п. 7.1 Договору факторингу сторони домовились, що ліміт фінансування по реєстру боржників № 1 та № 2 становить 2 823 000 грн, без ПДВ, станом на дату підписання сторонами цього договору.
Згідно з п.8.3.1-8.3.2 Договору факторингу, клієнт зобов`язаний в день підписання цього договору підготувати і передати факторові в електронній формі електронною поштою або кур`єрською доставкою на електронному носієві (флеш карта, компакт диск та інші оптичні носії інформації) реєстр боржників в електронному вигляді за формою, встановленою в додатку № 1 до цього договору, з усіма заповненими даними про боржників, які обов`язково повинні міститись в реєстрі боржників в електронному вигляді. В день підписання цього договору після отримання фактором реєстру боржників в електронному вигляді фактор формує, підписує та надає клієнту для підписання реєстр боржників у письмовому вигляді (додаток № 1 до цього договору) та акт приймання-передачі права вимоги до боржників (додаток № 2 до цього договору).
Відповідно до п. 13.1 Договору факторингу, договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до повного його виконання сторонами (а.с.23-27).
Як вбачається з акту приймання-передачі реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 11/2/20 від 11.12.2020, складеного між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «Діджи Фінанс», клієнт передав, а фактор прийняв згідно з вимогами пункту 8.3 договору факторингу № 11/2/20 від 11 грудня 2020 року реєстр боржників № 1, кількість боржників: 5816 (а.с.9).
Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до акту приймання-передачі реєстру божників № 1 від 11.12.2020 ТОВ «Діджи Фінанс» перерахувало АТ «ОТП Банк» грошові кошти як оплату права грошової вимоги згідно з договором факторингу № 11/2/20 від 11.12.2020 у сумі 2 823 184,00 грн (а.с.54).
Як вбачається з витягу додатку до договору факторингу № 11/2/20, укладеного 11 грудня 2020 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс», клієнт передав, а фактор прийняв заборгованість до боржника ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) за кредитним договором № 2027102534(CARD) від 07 листопада 2019 року у розмірі 6253 грн 82 коп, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 4500 грн 00 коп, заборгованість за процентами – 1753 грн 82 коп, та заборгованість по комісії в сумі 0,00 грн (а.с.17).
Також суд встановив, що 11 грудня 2020 року між ТОВ «Діджи Фінанс» («Клієнт») та ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» («Фактор») укладено договір факторингу №437/ФК-20 (далі – Договір факторингу).
Згідно п. 1.2-1.3 Договору факторингу, фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату відповідно до умов цього договору. За цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами.
Пунктом 6.1 Договору факторингу передбачено, що відповідно до умов цього договору фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові право грошової вимоги до боржників в розмірі портфеля заборгованості, яке виникло у клієнта внаслідок укладення з боржниками кредитних договорів та надання клієнтом боржникам кредитних коштів.
Пунктом 6.2.1-6.2.4 Договору факторингу визначено, що за цим договором клієнт передає, а фактор приймає право вимоги в розмірі портфеля заборгованості. Для підтвердження дійсності права вимоги, що відступається, клієнт надає фактору документацію в порядку, передбаченому цим договором. Право вимоги переходить до фактора з моменту підписання сторонами цього договору, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання фактором та клієнтом умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення права вимоги. Додаткового оформлення відступлення права вимоги у цих випадках не вимагається. Відступлення права вимоги за цим договором здійснюється без згоди боржників.
Згідно п. 7.1 Договору факторингу сторони домовились, що ліміт фінансування по реєстру боржників № 1 та № 2 становить 2 428 268 грн 96 коп, без ПДВ, станом на дату підписання сторонами цього договору.
Згідно з п.8.3.1-8.3.2 Договору факторингу, клієнт зобов`язаний в день підписання цього договору підготувати і передати факторові в електронній формі електронною поштою або кур`єрською доставкою на електронному носієві (флеш карта, компакт диск та інші оптичні носії інформації) реєстр боржників в електронному вигляді за формою, встановленою в додатку № 1 до цього договору, з усіма заповненими даними про боржників, які обов`язково повинні міститись в реєстрі боржників в електронному вигляді. В день підписання цього договору після отримання фактором реєстру боржників в електронному вигляді фактор формує, підписує та надає клієнту для підписання реєстр боржників у письмовому вигляді (додаток № 1 до цього договору) та акт приймання-передачі права вимоги до боржників (додаток № 2 до цього договору).
Відповідно до п. 13.1 Договору факторингу, договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до повного його виконання сторонами (а.с.39-42).
Як вбачається з акту приймання-передачі реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 437/ФК-20 від 11.12.2020, складеного між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп», клієнт передав, а фактор прийняв згідно з вимогами пункту 8.3 договору факторингу № 437/ФК-20 від 11 грудня 2020 року реєстр боржників № 1, кількість боржників: 5167 (а.с.12).
Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до акту приймання-передачі реєстру божників № 1 від 11.12.2020 ТОВ «ФК Укрфінанс Груп» перерахувало ТОВ «Діджи Фінанс» грошові кошти як оплату права грошової вимоги згідно з договором факторингу № 437/ФК-20 від 11.12.2020 у сумі 2 540 700,00 (а.с.56).
Як вбачається з витягу додатку до договору факторингу № 437/ФК-20, укладеного 11 грудня 2020 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК Укрфінанс Груп», клієнт передав, а фактор прийняв заборгованість до боржника ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) за кредитним договором № 2027102534(CARD) від 07 листопада 2019 року у розмірі 6253 грн 82 коп, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 4500 грн 00 коп, заборгованість за процентами – 1753 грн 82 коп, та заборгованість по комісії в сумі 0,00 грн (а.с.19).
Також суд встановив, що 12 квітня 2021 року між ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» («Клієнт») та ТОВ «Цикл Фінанс» («Фактор») укладено договір факторингу №12/4/21 (далі – Договір факторингу).
Згідно п. 1.2-1.3 Договору факторингу, фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату відповідно до умов цього договору. За цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами.
Пунктом 6.2.1-6.2.4 Договору факторингу визначено, що за цим договором клієнт передає, а фактор приймає право вимоги в розмірі портфеля заборгованості. Для підтвердження дійсності права вимоги, що відступається, клієнт надає фактору документацію в порядку, передбаченому цим договором. Право вимоги переходить до фактора з моменту підписання сторонами цього договору, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання фактором та клієнтом умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення права вимоги. Додаткового оформлення відступлення права вимоги у цих випадках не вимагається. Відступлення права вимоги за цим договором здійснюється без згоди боржників.
Згідно п. 7.1 Договору факторингу сторони домовились, що ліміт фінансування за портфелем заборгованості складає 1 800 000 грн 00 коп, без ПДВ, станом на дату підписання сторонами цього договору.
Згідно з п.8.3.1-8.3.2 Договору факторингу, клієнт зобов`язаний в день підписання цього договору підготувати і передати факторові в електронній формі електронною поштою або кур`єрською доставкою на електронному носієві (флеш карта, компакт диск та інші оптичні носії інформації) реєстр боржників в електронному вигляді за формою, встановленою в додатку № 1 до цього договору, з усіма заповненими даними про боржників, які обов`язково повинні міститись в реєстрі боржників в електронному вигляді. В день підписання цього договору після отримання фактором реєстру боржників в електронному вигляді фактор формує, підписує та надає клієнту для підписання реєстр боржників у письмовому вигляді (додаток № 1 до цього договору) та акт приймання-передачі права вимоги до боржників (додаток № 2 до цього договору).
Відповідно до п. 13.1 Договору факторингу, договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до повного його виконання сторонами (а.с.32-35).
Як вбачається з акту приймання-передачі реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 12/4/21 від 12.04.2021, складеного між ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» та ТОВ «Цикл Фінанс», клієнт передав, а фактор прийняв згідно з вимогами пункту 8.3 договору факторингу № 12/4/21 від 12 квітня 2021 року реєстр боржників № 1, кількість боржників: 4910 (а.с.11).
Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до акту приймання-передачі реєстру божників № 1 від 12.04.2021 ТОВ «Цикл Фінанс» перерахувало ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» грошові кошти як оплату права грошової вимоги згідно з договором факторингу № 12/4/21 від 12.04.2021 у сумах 700 000,00 грн, 650 000,00 грн, 450 000,00 грн (а.с.55, 55 зворот).
Як вбачається з витягу додатку до договору факторингу № 12/4/21, укладеного 12 квітня 2021року між ТОВ «Цикл Фінанс» та ТОВ «ФК Укрфінанс Груп», клієнт передав, а фактор прийняв заборгованість до боржника ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) за кредитним договором № 2027102534(CARD) від 07 листопада 2019 року у розмірі 6253 грн 82 коп, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 4500 грн 00 коп, заборгованість за процентами – 1753 грн 82 коп, та заборгованість по комісії в сумі 0,00 грн (а.с.18).
Відповідно до положень ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно диспозиції ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно з ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. 
Таким чином, суд встановив, що позивач як новий кредитор набув право вимоги до відповідача за Кредитним договором на підставі Договору факторингу.
Статтею 1046 ЦК України встановлено, щоза договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 
Частиною 1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статті 527, 530 ЦК України визначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Таким чином, із дослідженого безпосередньо в судовому засіданні Кредитного договору, суд встановив, що його сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови його надання, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору на зазначених у ньому умовах шляхом підписання означеного правочину за допомогою власноручного підпису як представником АТ «ОТП Банк» (директором Департаменту розвитку роздрібного бізнесу), так і позичальником ОСОБА_1 .
Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Матеріалами справи, що досліджені безпосередньо судом у засіданні, підтверджується той факт, що сума кредиту, що була обумовлена між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , на виконання розділу 2 Кредитного договору, була отримана відповідачем шляхом придбання ним товарів у різних торгівельних мережах, а також зняття готівки у період часу з 08.11.2019 до 15.11.2019 (а.с.21-22). 
Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано суду жодних доказів як неотримання ним у кредит від АТ «ОТП Банк» грошових коштів в сумі 4500 грн, так і доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов Кредитного договору у строки, передбачені цим правочином. 
Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_1 не виконав грошове зобов`язання щодо повернення суми кредиту за Кредитним договором як первісному кредитодавцю АТ «ОТП Банк», так і його правонаступнику ТОВ «Цикл Фінанс», тому суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача 4500 грн в рахунок погашення тіла кредиту та 1753,82 грн у рахунок погашення відсотків за користування сумою кредиту підлягає задоволенню.
Що стосується прохання позивача, що викладене у п. 4 позовної заяви, про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 3500 грн, то суд зазначає про таке.
Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Вирішуючи питання про відшкодування позивачеві судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду цієї справи, суд враховує вимоги ч.1,2,3 ст. 137 ЦПК України, якими передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
З аналізу означених положень процесуального права суд робить висновок, що на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу необхідно суду надати такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зробила правовий висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Із досліджених судом матеріалів справи встановлено, що позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копії таких документів: 1) договору про надання правової допомоги №43453613 від 01 квітня 2026 року, укладеного між ТОВ «Цикл Фінанс» та адвокатом Дорошенко М.А. (а.с.47-49); 2) додаткової угоди №2027102534(CARD) до договору про надання правової допомоги №43453613 від 01 квітня 2026 року (а.с.50); 3) акту №2027102534(CARD) про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 10.07.2026 (а.с.13); 4) ордера серії АІ №2253903 від 10.07.2026 (а.с.76); 5) посвідчення адвоката, яким документована Дорошенко М.А. (а.с.77); 6) свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №10289/10 від 11.10.2021 (а.с.78).
У зв`язку з дослідженими письмовими доказами на підтвердження надання позивачу правничої допомоги адвокатом Дорошенко М.А. в конкретній цивільній справі, суд констатує, що позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження як факту надання відповідного виду правничої допомоги, так і оплати вартості такої допомоги.
З аналізу статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у статті 137 ЦПК України.
Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена в постанові від 13.03.2025 у справі №275/150/22 (провадження № 61-13766св24).
За приписами статті 13 ЦПК України суд як арбітр, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, не може діяти на користь будь-якої із сторін, оскільки це не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.
З огляду на викладене, суд робить висновок, що зменшення розміру витрат на правову допомогу, отриману позивачем у заявленому та доведеному обсязі, без відповідної заяви іншої сторони у спорі - відповідача, є порушення вимог статті 13, частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України. 
Аналогічний правовий висновок щодо застосування положень ст.13, 137 ЦПК України викладений в постановах Верховного Суду від 12.03.2025 у справі №361/10208/23 (провадження № 61-12269св24) та 25.03.2026 у справі №703/1666/22 (провадження № 61-13533св23), що судом застосовуються з метою виконання положень ч.4 ст.263 ЦПК України.
Як встановлено судом із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 заперечень щодо витрат на правничу допомогу до суду не подав, а також не подав і клопотання про їх зменшення. З огляду на викладене, беручи до уваги, що позовні вимоги судом визнані обгрунтовані та задоволені повністю, тому з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Цикл Фінанс» підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн.
Що стосується прохання позивача, викладеного у п.3 прохальної частини позовної заяви від про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на сплату судового збору, то суд зазначає про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із досліджених судом матеріалів позовної заяви вбачається, що витрати позивача по сплаті судового збору складають 2662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №СЗ-3145 від 30.07.2026 (а.с.57). 
_Ураховуючи, _що _позовні _вимоги _задоволено _в _повному _обсязі, _тому _з _відповідача _на _користь _позивача _підлягає _стягненню _судовий _збір _у _розмірі _2 _662,40 _грн.
Водночас суд, ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору, також зважає на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази тому юридичному факту, що відповідач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору згідно положень ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». 
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Цикл Фінанс» до відповідача ОСОБА_1 підлягають до задоволення в розмірі 6253,82 грн, з яких: 4500,00грн – заборгованості за тілом кредиту, та 1753,82 грн – заборгованість за відсотками. Крім того з відповідача на користь позивача слід стягнути 2662,40 грн - судового збору, та 3500,00 грн – витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. 527, 530, 610, 626, 628, 634, 638, 1046-1050, 1077, 1082 ЦК України, ст. 13, 76, 77, 80, 81, 89, 133, 137, 141, 258, 264, 265, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором №2027102534 (CARD) від 07 листопада 2019 року в розмірі 6253 (шість тисяч двісті п`ятдесят три) гривні 82 (вісімдесят дві) копійки, з яких: 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень - заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту), та 1753 (одна тисяча сімсот п`ятдесят три) гривні 82 (вісімдесят дві) копійки – сума заборгованості за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень та на сплату судового збору в розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок, а всього 6162 (шість тисяч сто шістдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Повне заочне рішення складене 16 вересня 2026 року.

Сторони у справі:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», код ЄДРПУО: 43453613, місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського,8.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий: | | О.  В.  Петренко