КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 липня 2026 року Справа №320/16227/26
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтович І.І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі – відповідач), в якому просить суд:
1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо виплати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 18 вересня 2024 року із застосуванням постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2025 року № 821 «Про затвердження Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень».
2. Зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без урахування (застосування) до відповідних виплат постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2025 року № 821 «Про затвердження Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень», починаючи з 16 січня 2026 року, з урахуванням раніше проведених виплат.
3. Стягнути на користь ОСОБА_1 з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві суму заборгованості по виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке нараховано на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 травня 2025 року у справі № 320/52733/24 за період з 18 вересня 2024 року по 15 січня 2026 року у розмірі 2 039 421,05 грн (два мільйони тридцять дев?ять тисяч чотириста двадцять п?ять гривень 05 копійок).
4. Встановити судовий контроль за виконанням рішення суду та зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати суду звіт про виконання судового рішення у строк один місяць з дня набрання рішенням законної сили.
Позивач зазначив, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 16.05.2025 у справі № 320/52733/24, яке набрало законної сили на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2025, частково задоволено адміністративний позов, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 262140014119 від 25 вересня 2024 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 щомісячного довічного утримання, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, 23 роки 6 місяців 8 днів, з яких: стаж роботи на посаді судді - 17 років 1 місяць 9 днів; час роботи на посаді слідчого - 3 роки 29 днів; половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі - 2 роки 4 місяці 17 днів; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді - 11 місяців 11 днів та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровські області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду. 
На виконання рішення суду, територіальним органом Пенсійного фонду України призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, починаючи з 18 вересня 2024 року, виходячи з 56% від розміру суддівської винагороди діючого судді, що у гривневому еквіваленті становить 125 069,00 грн. 
Позивач вказує, що виплати тривалий час не проводились або проводились в неповному розмірі, у зв`язку із чим на запит представника, у відповіді Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві в листі від 28 січня 2026 року № 2600-0202-8/13676 повідомило про те, що на виконання рішення суду у справі № 320/52733/24 від 16 травня 2025 року, нараховано заборгованість за період з 18 вересня 2024 року по 31 січня 2026 року у розмірі 2 055 300,57 грн. Також пенсійний фонд посилався на положення Постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2025 року № 821, якою затверджено Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставні), призначених або перерахованих на виконання судових рішень та вказав, що виплата пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) проводиться в сумі, що визначається пропорційно виділеним на зазначені цілі бюджетним асигнуванням відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України, які передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, але не більший від належної до виплати суми, що обліковується в переліку. Виплати нараховані на виконання рішення суду в листопаді 2025 року в загальній сумі 8 230,75 грн, в грудні 2025 року - 7 648,77 грн. залишок не виплачених коштів станом на 15 січня 2026 року становить 2 039 421,05 грн. Відповідно, відповідачем частково погашається наявна заборгованість з виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка утворилась у період з 18 вересня 2024 року по 31 січня 2025 року (2 055 300,57 грн -8 230,75 грн-7 648,77 грн = 2 039 421,05 грн), проте, поточна виплата щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 56 % від суми суддівсько винагороди діючого судді (125 069,00 грн.) взагалі не виплачується.
Позивач наполягає на протиправному застосуванні відповідачем положень Постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2025 року № 821, порушенні його прав на вчасне отримання належного та у повному розмірі грошового утримання судді у відставці.
Вважає ефективним та належним способом захисту порушеного права у вигляді стягнення заборгованості у розмірі 2 039 421,05 грн, яка утворилась у зв`язку із несплатою спірного довічного грошового утримання на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 травня 2025 року у справі № 320/52733/24 за період з 18 вересня 2024 року по 15 січня 2026 року.
Оскільки відповідач явно ухиляється від сплати в повному обсязі заборгованості на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 травня 2025 року у справі № 320/52733/24, вказуючи на статті 382, 382-1 КАС України просить встановити судовий контроль шляхом зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення у даній справі. 
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.04.2026 позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.04.2026 відкрито провадження в адміністративній справі, справу визначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
11.05.2026 відповідачем подано до суду копії матеріалів пенсійної справи позивача.
27.05.2026 відповідачем подано до суду відзив, в якому останній вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 
Вказує, що на виконання вищевказаного рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 травня 2025 року у справі № 320/52733/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві призначено довічне утримання суддів відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», також нарахована заборгованість за період з 18.09.2024 по 31.01.2026 у розмірі 2055300 грн 57 коп. (два мільйона п`ятдесят п`ять тисяч триста грн. 57 коп.). 
Покликаючись на Постанову Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821 якою затверджено Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень (далі -Порядок № 821) та зазначає, що Порядком визначено механізм здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, зокрема, за період, що передує даті набрання чинності рішенням суду, за джерелами їх виплати (фінансування). Виплати нараховані на виконання рішення суду виплачені в листопаді 2025 року в загальній сумі 8230 грн 75 коп.(вісім тисяч двісті тридцять грн 75 коп.), в грудні 2025 року 7648 грн 77 коп.(сім тисяч шістсот сорок вісім грн 77 коп.). Залишок не виплачених коштів станом на 15.01.2026 становить 2039421 грн 05 коп. (два мільйона тридцять дев`ять тисяч чотириста двадцять одна грн 05 коп.). Відповідно, виплати довічного грошового утримання суддям у відставці здійснюються відповідно до вимог чинного законодавства. Просить в позові відмовити.
Заяв чи клопотань по суті справи на адресу суду від учасників справи не надходило.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 , Указом Президента України «Про призначення суддів» від 01 серпня 2007 року № 676/2007 призначений на посаду судді Пролетарського районного суду міста Донецька строком на п`ять років.
Указом Президента України «Про переведення суддів» від 06 червня 2011 року №644/2011 ОСОБА_1 переведено у межах п`ятирічного строку з посади судді Пролетарського районного суду міста Донецька на роботу на посаді судді Господарського суду міста Києва.
Постановою Верховної Ради України від 07 червня 2012 року № 4919-VI «Про обрання суддів» ОСОБА_1 обрано на посаду судді Господарського суду міста Києва безстроково.
Постановою Верховної Ради України від 19 вересня 2013 року № 593-VII «Про обрання суддів» ОСОБА_1 обрано на посаду судді Київського апеляційного господарського суду.
Рішенням Вищої Ради Правосуддя від 15 жовтня 2019 року № 2686/0/15-19 ОСОБА_1 переведено з посади судді Київського апеляційного господарського суду на посаду судді Північного апеляційного господарського суду.
Наказом Голови Північного апеляційного господарського суду від 29 жовтня 2019 року №247-к ОСОБА_1 зараховано на посаду судді цього суду з 29 жовтня 2019 року та встановлено щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 40 відсотків посадового окладу з 29 жовтня 2019 року.
У червні 2019 року ОСОБА_1 присвоєно науковий ступінь - кандидат юридичних наук. 
Рішенням Вищої ради правосуддя від 10 вересня 2024 року № 2635/0/15-24 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Північного апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.
З вересня 2024 року по теперішній час позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, нарахування якого здійснюється на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 16.05.2025 у справі № 320/52733/24, яке набрало законної сили на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2025, частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 , визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 262140014119 від 25 вересня 2024 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 щомісячного довічного утримання, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, 23 роки 6 місяців 8 днів, з яких: стаж роботи на посаді судді - 17 років 1 місяць 9 днів; час роботи на посаді слідчого - 3 роки 29 днів; половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі - 2 роки 4 місяці 17 днів; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді - 11 місяців 11 днів та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровські області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
На виконання рішення суду, територіальним органом Пенсійного фонду України позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, починаючи з 18 вересня 2024 року, виходячи з 56% від розміру суддівської винагороди діючого судді, що у гривневому еквіваленті становить 125 069,00 грн.
У зв`язку із тим, що виплати позивачу тривалий час не проводились або проводились в неповному розмірі, представник позивача 22 січня 2026 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з адвокатським запитом щодо пенсійного забезпечення ОСОБА_1 , зокрема, нарахування та виплату щомісячного довічного утримання судді у відставці у порядку та розмірах, визначених чинним законодавством.
У відповідь на адвокатський запит Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом від 28 січня 2026 року № 2600-0202-8/13676 повідомило про те, що на виконання рішення суду у справі № 320/52733/24 від 16 травня 2025 року, нараховано заборгованість за період з 18 вересня 2024 року по 31 січня 2026 року у розмірі 2 055 300,57 грн. 
З посиланням на положення Постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2025 року № 821, якою затверджено Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставні), призначених або перерахованих на виконання судових рішень (далі -Порядок № 821), пенсійним органом повідомлено про те, що виплата пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) проводиться в сумі, що визначається пропорційно виділеним на зазначені цілі бюджетним асигнуванням відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України, які передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, але не більший від належної до виплати суми, що обліковується в переліку.
Виплати нараховані на виконання рішення суду в листопаді 2025 року в загальній сумі 8 230,75 грн, в грудні 2025 року - 7 648,77 грн. залишок не виплачених коштів станом на 15 січня 2026 року становить 2 039 421,05 грн.
Вважаючи порушеним право на вчасне отримання належного та у повному розмірі грошового утримання судді у відставці, не погоджуюсь з такими діями відповідача, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до статті 3 Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Відтак, слід дійти висновку, що у період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом № 64/2022, не обмежується конституційне право громадян на соціальний захист, передбачене статтею 46 Конституції України.
19 листопада 2024 року прийнято Закон України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" № 4059-IX, який набрав чинності 01.01.2025 року (далі - Закон № 4059-IX).
Згідно статті 38 Закону № 4059-IX у 2025 році (починаючи з 1 січня) для осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначено відповідно до законів України "Про державну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про статус народного депутата України", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про Конституційний Суд України" та які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", частина пенсійної виплати (частина щомісячного довічного грошового утримання), що визначена відповідно до статті 27, абзацу другого частини першої та частини другої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", фінансується із солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, а різниця пенсійної виплати фінансується відповідно до законодавства.
Бюджет Пенсійного фонду України на 2025 рік затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2025 № 1152 «Деякі питання бюджету Пенсійного фонду України на 2025 рік».
Механізм фінансування з бюджету Пенсійного фонду України на 2025 рік видатків на виплату ретроспективних судових рішень та перерахованих пенсій за рішенням суду, який передбачає здійснення виплат за окремими програмами у розрізі джерел їх виплати визначено пунктом 25 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік».
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821 затверджено Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень (далі - Порядок № 821), яким визначено механізм здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, зокрема, за період, що передує даті набрання чинності рішенням суду, за джерелами їх виплати (фінансування) (пункт 1 Порядку № 821).
Пунктами 4-8 Порядку № 821 передбачено, що видатки на виплату нарахованих пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) за рішеннями суду за минулий час (тобто за період, визначений за рішеннями суду, які набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, на виконання яких визначено зобов`язання органу Пенсійного фонду України здійснити нарахування/перерахунок/виплату сум пенсії, доплат, надбавок тощо до пенсії, довічного грошового утримання суддям у відставці, за час, що передує даті набрання законної сили такими рішеннями суду) та перерахованих пенсій за такими рішеннями суду здійснюються за окремими напрямами, передбаченими в бюджеті Пенсійного фонду України на таку мету, за джерелами виплати відповідних сум, визначених законодавством.
Виплати нарахованих на виконання рішень суду сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) за минулий час проводяться щомісяця одержувачам, яких включено до переліку станом на 1 число місяця, що передує місяцю, в якому здійснюється виплата. На забезпечення таких виплат щомісяця спрямовується частина бюджетних асигнувань відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України на відповідну мету в межах коштів, передбачених бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік.
Видатки на виплату перерахованих пенсій за рішенням суду здійснюються в межах бюджетних асигнувань відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України на відповідну мету, які передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, одержувачам, яких включено до переліку станом на 1 число місяця, що передує місяцю, в якому здійснюється виплата.
Для забезпечення виплат за рішеннями суду, передбачених п. 5 і 6 цього Порядку, виплата пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) проводиться в сумі, що визначається пропорційно виділеним на зазначені цілі бюджетним асигнуванням відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України, які передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, але не більшій від належної до виплати суми, що обліковується в переліку.
Невиплачені протягом поточного бюджетного періоду суми нарахованих на виконання рішень суду сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) за минулий час і перерахованих пенсій за рішенням суду виплачуються в наступному бюджетному періоді в межах встановлених бюджетних асигнувань у порядку, передбаченому п. 5-7 цього Порядку.
Видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України від 05.06.2012 №4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», плануються Пенсійним фондом України в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм.
Суд зазначає, що згідно наданих суду доказів, рішення Київського окружного адміністративного суду від 16.05.2025 у справі № 320/52733/24 знаходяться на виконанні у пенсійного органу з врахуванням приписів постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 року № 821.
Виплати нараховані на виконання рішення суду виплачені в листопаді 2025 року в загальній сумі 8230 грн 75 коп. (вісім тисяч двісті тридцять грн 75 коп.), в грудні 2025 року 7648 грн 77 коп.(сім тисяч шістсот сорок вісім грн 77 коп.).
Залишок не виплачених коштів станом на 15.01.2026 становить 2 039 421 грн 05 коп. (два мільйона тридцять дев`ять тисяч чотириста двадцять одна грн 05 коп.).
Причиною невиплати заборгованості з пенсії є відсутність бюджетних асигнувань у відповідача та встановлений постановою Кабінету Міністрів України № 821 від 14.07.2025 року механізм здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату сум пенсій, призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, зокрема, за період, що передує даті набрання чинності рішенням суду, за джерелами їх виплати (фінансування).
Суд зазначає, що відсутність фінансування не звільняє державу в особі уповноваженого органу Пенсійного фонду України від обов`язку здійснити таку виплату та не може позбавляти права особи на отримання належних сум пенсій.
Також суд враховує, що протиправність прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821 вже встановлено судовим рішенням.
Так, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04 березня 2026 року у справі № 320/51895/25 визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821 «Про затвердження Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень.»
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2026 року зазначене рішення залишено без змін.
Нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду (частина 2 статті 265 КАС України).
Таким чином, 08 червня 2026 року рішення Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/51895/25 набрало законної сили, а тому постанова Кабінету Міністрів України від 14 липня 2025 року № 821 є нечинною.
Так, суд вказує, що відповідачем помилково надана перевага нормативно-правовому акту, який не відповідає Конституції України та спеціальному закону України з питань пенсійного забезпечення, що призвело до неповної виплати позивачу пенсії та до порушення пенсійних прав позивача.
Суд зазначає, що приписи постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821, на підставі яких виплату пенсії, на виконання судового рішення, здійснюється у неналежному розмірі, фактично нівелюють прийняті судові рішення та їх виконання.
Отже, суд приходить до висновку про протиправність дій пенсійного органу щодо виплати пенсії позивачу за процедурою, передбаченою Порядком № 821.
Згідно частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
У висновку, дії відповідача щодо виплати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 18 вересня 2024 року із застосуванням постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2025 року № 821 «Про затвердження Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень», судом визнаються протиправними.
Щодо вимоги про зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без урахування (застосування) до відповідних виплат постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2025 року № 821 «Про затвердження Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень», починаючи з 16 січня 2026 року, з урахуванням раніше проведених виплат, суд вважає зазначену вимогу похідною та такою що підлягає задоволенню, оскільки є належним способом захисту порушеного права позивача, встановленого судом за наслідками розгляду справи.
Щодо вимоги про стягнення на користь ОСОБА_1 з відповідача суму заборгованості по виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке нараховано на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 травня 2025 року у справі № 320/52733/24 за період з 18 вересня 2024 року по 15 січня 2026 року у розмірі 2 039 421,05 грн (два мільйони тридцять дев?ять тисяч чотириста двадцять п?ять гривень 05 копійок) та встановлення судового контролю, суд зазначає наступне.
Суд вказує, що вказана заявлена вимога є передчасною, оскільки відповідачем ще не вчинено дій на виконання судового рішення в даній справі, не виключено під час здійснення перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Постанову №821.
В свою чергу суд вказує, що позивач у разі незгоди з виконанням відповідачем рішення суду у даній справі не позбавлений права звернутися до суду із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення за статтею 378 КАС України та про встановлення судового контролю згідно статті 382, 382-1 КАС України.
Суд вказує, що самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат є встановлення факту невиконання судового рішення протягом двох місяців з дня набрання законної сили відповідним судовим рішенням.
Аналогічні висновки щодо застосування наведених вище правових норм викладено у постановах Верховного Суду від 28.10.2025 у справі № 380/7706/22, від 11.11.2014 у справі №21-475а14, від 11.11.2014 у справі №21-394а11, від 30.01.2018 у справі №281/1820/14-а, від 12.04.2018 у справі №759/1928/13-а, від 10.07.2018 у справі №755/7078/16-а, від 21.08.2018 у справі №803/3805/15, від 11.02.2020 у справі №826/8279/16, від 24.07.2023 у справі №420/6671/18.
Також, суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі №820/4261/18.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зазначених заявлених позовних вимог, оскільки позивачем невірно обраний спосіб захисту своїх порушених прав.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (абзац 2 частини 2 статті 77 КАС України).
Відповідно до частин 1-4 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
За частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «RuizTorija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Згідно з вимогами пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Решта доводів сторін не впливають на висновки суду.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
Враховуючи положення ст. 139 КАС України та задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на користь позивача у розмірі пропорційному до задоволених вимог за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241 - 246, 250, 262, 295 КАС України, суд, -
в и р і ш и в:
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо виплати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 18 вересня 2024 року із застосуванням постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2025 року № 821 «Про затвердження Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без урахування (застосування) до відповідних виплат постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2025 року № 821 «Про затвердження Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень», починаючи з 16 січня 2026 року, з урахуванням раніше проведених виплат.
В решті вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, 16; ЄДРПОУ 42098368) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривень 20 копійок. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Войтович І. І.