КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/6230/25
провадження № 2-ап/340/7/26 
Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
Представник позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підйомної допомоги у разі переміщення військовослужбовця на нове місце військової служби в інший населений пункт у зв`язку з призначенням на військову посаду;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підйомну допомогу у разі переміщення військовослужбовця на нове місце військової служби в інший населений пункт у зв`язку з призначенням на військову посаду.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.07.2025 р. №164 позивача виключено із списків особового складу частини та усіх видів забезпечення. При звільненні позивачу не виплачено підйомну допомогу у зв`язку із переміщенням до нового місця служби, у зв`язку з чим 16.08.2025 р. представником позивача подано заяву до військової частини НОМЕР_1 про нарахування та виплату ОСОБА_1 підйомної допомоги у зв`язку з переміщенням з військової частини НОМЕР_2 на нове місце військової служби в інший населений пункт у військову частину НОМЕР_1 . Вказує, що 05.09.2025 заяву ОСОБА_1 про нарахування та виплату підйомної допомоги повернуто представнику позивача, що і стало підставою для звернення до суду.
Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.01.2026 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. (а.с.76).
Представником відповідача надано до суду відзив на позов, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував (а.с.79-84). В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає, що відсутні підстави для нарахування позивачеві спірної підйомної допомоги. Вказує, що позивачем не надано жодних доказів обізнаності відповідача щодо наявності поштового відправлення. Представник відповідача стверджує, що поштова адреса: АДРЕСА_1 не має жодного відношення до фізичного місця розташування та поштової адреси ВЧ НОМЕР_1 . Вказує, що фізична поштова адреса у в/ч НОМЕР_1 відсутня, надання повної адреси дислокації (розташування) частини не підлягає публічному розголошенню, зважаючи на приписи п. 2.11. “Переліку відомостей Збройних Сил України, що становлять службову інформацію”, затвердженого наказом Генерального штабу Збройних Сил України № 118 від 30.07.2025 року, ст. 8 Закону України “Про державну таємницю”. Проте, наявна електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 та Фельд`єгерський поштовий зв`язок. Також можливо направлення кореспонденції через Міністерство оборони України та через будь-який ІНФОРМАЦІЯ_2 . Отже, направлення будь-якої кореспонденції на їхню адресу, рекомендованим листом Укрпоштою, неможливо. Таким чином, з урахуванням наведеного вище, зазначає, що станом на день надання даного відзиву колишнім військовослужбовцем – солдатом запасу ОСОБА_1 , заяви про нарахування та виплату підйомної допомоги на військовослужбовця – не надходило, а тому відсутні докази належного направлення заяви адвоката Фурмана Р.В., в інтересах ОСОБА_1 , на адресу частини. Отже, у матеріалах справи відсутні докази, які б поза розумним сумнівом доводили факт протиправних дій з боку військової частини. Окрім того, головною умовою для виникнення обов`язку виплати підйомної допомоги є подання військовослужбовцем відповідного рапорту під час проходження служби. Разом із тим, матеріали справи не місять жодних належних документальних доказів звернення позивача до відповідача із відповідним рапортом (заявою) з метою отримання спірної грошової компенсації. Таким чином, ОСОБА_1 не виконано вимог Порядку № 45 у контексті подання відповідного рапорту (заяви) на отримання компенсації. Оскільки позивач не реалізував своє право, у тому числі протягом усього часу з моменту переведення до іншої військової частини (24 квітня 2022 року) до дня звернення до суду (05 вересня 2025 року), на витребування спірної грошової компенсації шляхом звернення до відповідача із заявою (рапортом) у передбачений Порядком № 45 спосіб, обґрунтування позовних вимог у цій частині з посиланням на порушення його прав є безпідставними. З цих підстав просив суд відмовити у задоволені позову.
Дослідивши докази і письмові пояснення позивача, викладені у заяві по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини.
ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
З матеріалів справи вбачається, що позивач у військову частину НОМЕР_1 переміщений з військової частини НОМЕР_2 , що підтверджується витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.04.2024 р. №117 (а.с.87).
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.04.2024 №119 солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 24 квітня 2024 року №35-РС на посаду старшого оператора відділення протитанкових ракетних комплексів взводу протитанкових ракетних комплексів роти вогневої підтримки, вважати таким, що з 24 квітня 2024 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою (а.с.88).
В подальшому згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.07.2025 №164, позивача звільнено з військової служби та з 11.07.2025 виключено зі списків особового складу військової частини та усіх видів забезпечення (а.с.89).
Позивач через свого представника 16.08.2025 звернувся із заявою до військової частини НОМЕР_1 у якій просив нарахувати та виплатити йому підйомну допомогу у зв`язку з переміщенням з військової частини НОМЕР_2 на нове місце військової служби в інший населений пункт у зв`язку з призначенням на військову посаду - військову частину НОМЕР_1 .
Відповіді на зазначену заяву позивач не отримав.
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати підйомної допомоги у разі переміщення військовослужбовця на нове місце військової служби в інший населений пункт у зв`язку з призначенням на військову посаду, звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.2 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ) проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.
Положеннями ч.3 ст.9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", передбачено, що при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується:
1) підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби;
2) добові, встановлені Кабінетом Міністрів України для працівників, які перебувають у відрядженні, за кожний день перебування в дорозі на військовослужбовця та кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає разом з ним.
Частиною шостою статті 2 Закону № 2232-ХІІ визначено види військової служби:
базова військова служба;
військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період;
військова служба за контрактом осіб рядового складу;
військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу;
військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти;
військова служба за контрактом осіб офіцерського складу;
військова служба за призовом осіб офіцерського складу;
військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Згідно п.1 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженого наказом Міністерства оборони України 05.02.2018 № 45 (далі - Порядок №45, у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин), у разі переїзду військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, та тих, які проходять кадрову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), на нове місце військової служби в інший населений пункт у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням на навчання до вищих військових навчальних закладів, вищих навчальних закладів, які мають військові навчальні підрозділи (далі - військові навчальні заклади), та військових коледжів або навчальних центрів (навчальних підрозділів), термін навчання в яких становить шість місяців і більше, без збереження посади за попереднім місцем служби або у зв`язку з передислокацією військової частини (підрозділу військової частини), установи, організації (далі - військова частина) їм виплачується: підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена його сім`ї, який переїхав з ним на нове місце військової служби.
Пунктом 2 Порядку № 45, зазначено, що право на отримання підйомної допомоги і добових для військовослужбовців виникає:
на дату прийняття військовослужбовцем посади та справ - для військовослужбовців, які переїхали на нове місце служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку з призначенням на посаду;
на дату зарахування на навчання - для військовослужбовців, які зараховані на навчання до військових навчальних закладів;
на дату прибуття до місця дислокації, оголошений наказом командира військової частини, - для військовослужбовців, які переїхали на нове місце служби у складі військової частини (підрозділу) в інший населений пункт.
Розмір підйомної допомоги обчислюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, установлених військовослужбовцю за новим місцем військової служби на дату, коли військовослужбовець приступив до виконання обов`язків за посадою (зарахування на навчання), або на дату прибуття до нового місця дислокації військової частини, на членів сім`ї - на дату реєстрації рапорту військовослужбовця про виплату підйомної допомоги на членів сім`ї військовослужбовця, які переїхали з ним до нового місця військової служби. 
Відповідно п. 3 Порядку № 45 виплата військовослужбовцям підйомної допомоги та добових здійснюється за новим місцем військової служби (місцем навчання) із застосуванням автоматичних (автоматизованих) систем опрацювання даних за умови наявності (використання) таких систем у військовій частині (установі) та відповідно до наказу командира (начальника) військової частини (військового навчального закладу) із зазначенням нарахованої суми виплат.
У наказі зазначаються дата та номер наказу про призначення військовослужбовця на військову посаду (зарахування на навчання), дата, коли він приступив до виконання обов`язків за посадою, дата вибуття з попереднього місця військової служби та прибуття на нове місце військової служби (на нове місце дислокації військової частини).
Військовослужбовцям, які на дату прибуття до іншого населеного пункту перебувають у розпорядженні відповідного командира, виплата підйомної допомоги та добових здійснюється після призначення їх на посади та вступу до виконання обов`язків за посадами за новим місцем військової служби в цьому населеному пункті.
Згідно з п. 13 Порядку № 45 виплата підйомної допомоги та добових здійснюється, якщо звернення щодо їх отримання надійшли протягом трьох років із дня виникнення права на їх отримання.
Таким чином, із аналізу наведених вище норм чинного законодавства слідує, що військовослужбовці, які переїхали на нове місце служби з одного населеного пункту в інший на нове місце дислокації військової частини, мають право на виплату їм підйомної допомоги.
З матеріалів справи вбачається, що позивача було призначено на посаду у військовій частині НОМЕР_1 з місцем дислокації в іншому населеному пункті ніж той, в якому дислокувалась військова частина НОМЕР_2 , в якій позивач проходив військову службу перед цим, що відповідачем не заперечується, а саме солдат ОСОБА_1 , який прибув з військової частини НОМЕР_2 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 за №117 від 23.04.2024 р. був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 з 24 квітня 2024 року.
Крім того, позивач після звільнення зі служби звернувся до відповідача із заявою від 16.08.2025 про виплату йому підйомної допомоги при переїзді на нове місце служби, відповідно трирічний строк звернення позивачем дотримано.
Проте, заява позивача про виплату такої допомоги наразі залишилася не розглянутою відповідачем, тобто питання наявності чи відсутності у позивача права на виплату підйомної допомоги відповідачем не вирішувалося. 
Представник відповідача у відзиві на позовну заяву посилається на те, що з їх боку не було протиправної бездіяльності, оскільки заяву про нарахування та виплату підйомної допомоги від 16.08.2025 вони не отримували. Між тим, у відзиві посилається на те, що фізична поштова адреса у в/ч НОМЕР_1 відсутня, надання повної адреси дислокації (розташування) частини не підлягає публічному розголошенню, зважаючи на приписи п. 2.11. “Переліку відомостей Збройних Сил України, що становлять службову інформацію”, затвердженого наказом Генерального штабу Збройних Сил України № 118 від 30.07.2025 року, ст. 8 Закону України “Про державну таємницю”. 
При цьому, з моменту відкриття провадження у справі відповідач був обізнаний про вказану заяву та отримав її разом із копією позовної заяви, однак не вчинив будь-яких дій щодо її розгляду, нарахування чи відмову у нарахуванні такої допомоги ОСОБА_1 . 
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Водночас, всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своєї бездіяльності.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зважаючи на відсутність відомостей про прийняття рішення за заявою позивача, а також те, що прийняття рішень за рапортами/заявами військовослужбовців віднесено до компетенції командування відповідної військової частини, що виключає можливість втручання судом в дискреційні повноваження відповідача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача розглянути заяву позивача від 16.08.2025 та прийняти рішення, а отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Оскільки, позивач був звільнений від сплати судового збору, судових витрат, які визначені ст.132 КАС України і підлягають розподілу, немає.
Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,- 
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у не розгляді заяви ОСОБА_1 від 16.08.2025 про нарахування та виплату підйомної допомоги. 
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.08.2025 про нарахування та виплату підйомної допомоги й прийняти рішення.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду Т.М. КАРМАЗИНА