ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
^_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 року | м. Одеса | Справа № 915/837/26
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючої судді Принцевської Н.М.;
суддів: Богацької Н.С., Діброви Г.І.;
(Південно-західний апеляційний господарський суд, м. Одеса, пр-т Шевченка, 29)

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міського комунального підприємства “Миколаївводоканал”
на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.07.2026 про відмову у видачі судового наказу 
у справі №915/837/26
за заявою Міського комунального підприємства “Миколаївводоканал” 
до Товариства з обмеженою відповідальністю “Агропромислова компанія “Євгройл”
про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості в загальній сумі 7227,45 грн,
(суддя першої інстанції: Ільєва Л.М., дата та місце постановлення ухвали: 10.07.2026, Господарський суд Миколаївської області, м. Миколаїв), 

У липні 2026 року Міське комунальне підприємство “Миколаївводоканал” звернулось до Господарського суду Миколаївської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Агропромислова компанія “Євгройл” заборгованості за надані з 01.12.2025 по 30.04.2026 послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за договором №А/792 від 18.05.2015 у розмірі 7227,45 грн (вх. №9838/26). 
Заяву обґрунтовано неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю “Агропромислова компанія “Євгройл” умов договору №А/792 від 18.05.2015, а саме зобов`язання щодо оплати за надані послуги за період з 01.12.2025 по 30.04.2026, внаслідок чого у боржника виникла заборгованість в загальній сумі 7227,45 грн.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 10.07.2026 відмовлено Міському комунальному підприємству “Миколаївводоканал” у видачі судового наказу за поданою заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Агропромислова компанія “Євгройл” заборгованості в загальній сумі 7227,45 грн.
Суд мотивував ухвалу тим, що заява подана особою повноваження якої не підтверджено згідно з вимогами чинного законодавства. 
Не погодившись з такою ухвалою, Міське комунальне підприємство “Миколаївводоканал” звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.07.2026 у справі №915/837/26 про відмову у видачі судового наказу та передати матеріали заяви до Господарського суду Миколаївської області для продовження розгляду заяви про видачу судового наказу.
Як зазначає Апелянт, до заяви про видачу судового наказу було додано довіреність у порядку передоручення від 03.02.2026, сформовану засобами підсистеми «Електронний суд» ЄСІКС. Відповідно до якої Ізюмов Геннадій Іванович, який діє на підставі довіреності Витягу з ЄДР від 03.02.2026 виданої щодо МКП “Миколаївводоканал” уповноважує Задунайську Тетяну Вячеславівну представляти інтереси Міського комунального підприємства “Миколаїводоканал” в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційних інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, а також пред`являти виконавчі документи, видані у формі електронного документа на примусове виконання до органів державної виконавчої служби. Зазначена довіреність була автоматично сформована функціоналом ЄСІКС після її створення довірителем та автоматично приєднана до процесуального документа під час його подання. Отже, повноваження представника підтверджувалися саме документом, створеним відповідно до порядку функціонування ЄСІКС.
Підставою для відмови у видачі судового наказу суд зазначив, що додана до заяви довіреність «сформована в системі "Електронний суд" самим представником» та не є належним доказом на підтвердження повноважень Задунайської Т.В. на вчинення дій від імені Міського комунального підприємства “миколаївводоканал”, оскільки не містить кваліфікованого електронного підпису довірителя, в даному випадку -Ізюмова Г.І.
На переконання Апелянта, такий висновок суду є помилковим та не відповідає порядку функціонування підсистеми «Електронний суд». Відповідно до пунктів 24– 34 розділу ІІІ Положення електронна довіреність створюється виключно довірителем шляхом використання власного Електронного кабінету, при цьому:
- представник не має технічної можливості самостійно створити електронну довіреність від імені юридичної особи;
- представник не має доступу до електронного кабінету довірителя та не може накласти кваліфікований електронний підпис керівника юридичної особи;
- електронна довіреність формується засобами ЄСІКС лише після авторизації довірителя із застосуванням його кваліфікованого електронного підпису;
- після створення такої довіреності вона автоматично відображається у представника та автоматично додається до процесуальних документів, що подаються ним через підсистему «Електронний суд».
Як зазначає Апелянт, суд, фактично не дослідивши особливості функціонування ЄСІКС, безпідставно зробив висновок про те, що довіреність була сформована самим представником, хоча такий спосіб створення електронної довіреності технічно неможливий.
На переконання Скаржника, висновок суду про те, що довіреність створена самим представником та не містить кваліфікованого електронного підпису довірителя, є припущенням, яке не ґрунтується на нормах процесуального законодавства та Положення, а тому не може бути покладене в основу судового рішення.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 22.07.2026 для розгляду справи №915/837/26 визначено колегію суддів у складі: головуюча суддя – Принцевська Н.М., судді: Богацька Н.С., Савицький Я.Ф.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.07.2026 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Міського комунального підприємства “Миколаївводоканал” на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.07.2026 у справі №915/837/26 до надходження матеріалів справи з суду першої інстанції; витребувано у Господарського суду Миколаївської області матеріали справи №915/837/26. 
06.08.2026 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №915/837/26.
За змістом абз. 2 ч. 10 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України якщо зі складу колегії суддів не може продовжувати розгляд справи суддя, який не є суддею-доповідачем у такій справі, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом, заміна такого судді з ініціативи судді-доповідача за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою з числа резервних суддів.
Враховуючи положення підпункту 17.4 підпункту 17 пункту 1 розділу XІ “Перехідні положення” Господарського процесуального кодексу України, підпунктів 2.3.22, 2.3.44 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, підпункту 3.2.1 пункту 3.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Південно-західному апеляційному господарському суді, у зв`язку з перебуванням судді учасника колегії суддів Савицького Я.Ф. з 03.08.2026 по 11.09.2026 відповідно до наказу голови суду від 21.07.2026 №193-в, розпорядженням в.о. керівника апарату суду №154 від 10.08.2026 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №915/837/26.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 10.08.2026 визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя – Принцевська Н.М., судді: Богацька Н.С., Діброва Г.І.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.08.2026 прийнято справу №915/837/26 за апеляційною скаргою Міського комунального підприємства “Миколаївводоканал” на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.07.2026 до свого провадження колегією суддів у новому складі; відкрито з поновленням пропущеного процесуального строку апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міського комунального підприємства “Миколаївводоканал” на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.07.2026 у справі №915/837/26; встановлено строк учасникам справи для подання відзиву на апеляційну скаргу та інших заяв та клопотань протягом 10 днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі; вирішено розглянути апеляційну скаргу Міського комунального підприємства “Миколаївводоканал” на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.07.2026 у справі №915/837/26 у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.
Товариство з обмеженою відповідальністю “Агропромислова компанія “Євгройл” своїм правом на подання відзиву не скористалось, що у відповідності до ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскарженої ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.
Відповідно до приписів ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки Господарським судом Миколаївської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з наявних матеріалів справи, заява про видачу судового наказу (вх. №9838/26 від 06.07.2026) подана Задунайською Тетяною Вячеславівною, на підтвердження повноважень якої до заяви додано довіреність у порядку передоручення від 03.02.2026, відповідно до якої Ізюмов Геннадій Іванович, який діє на підставі витягу з ЄДР від 03.02.2026, щодо Міського комунального підприємства “Миколаївводоканал” уповноважує, в порядку передоручення Задунайську Тетяну Вячеславівну представляти інтереси Міського комунального підприємства “Миколаївводоканал” в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, а також пред`являти виконавчі документи, видані у формі електронного документа, на примусове виконання до органів державної виконавчої служби (приватних виконавців).
Вказана довіреність у порядку передоручення складена у довільній формі від імені Ізюмова Геннадія Івановича на підставі витягу з ЄДР від 03.02.2026 щодо Міського комунального підприємства “Миколаївводоканал” та сформована засобами підсистеми “Електронний суд” 03.02.2026. 
Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містяться відомості, керівником юридичної особи Міського комунального підприємства “Миколаївводоканал” є Ізюмов Геннадій Іванович.
При цьому, як зазначив суд першої інстанції, наданий до суду разом із заявою документ як “Довіреність на Задунайська Тетяна Вячеславівна” не є документом на підтвердження наявності у представника повноважень на подання та підписання заяви про видачу судового наказу згідно з вимогами чинного законодавства, оскільки до матеріалів заяви про видачу судового наказу не додано доказів, які підтверджують, що довіреність в порядку передоручення від 03.02.2026 створена та підписана з використанням електронного підпису керівника позивача – Ізюмова Г.І., як це визначено положеннями ч. 4 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України.
З такими висновками суду першої інстанції неможливо погодитись, з огляду на наступне.
Спірним у цій справі є питання форми і змісту довіреності у разі звернення до суду в електронній формі.
Згідно з частинами 1, 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Згідно зі ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.
Відповідно до ст. 149 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви.
Частиною 1 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додається, зокрема, документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника.
З 18.10.2023 введено в дію Закон України від 29.06.2023 № 3200-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в ЄСІКС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами", яким внесено зміни до деяких законодавчих актів, зокрема, до Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до абзацу першого частини шостої статті 6 Господарського процесуального кодексу України у редакції цього Закону адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.
Відповідно до частини восьмої вказаної норми, в редакції станом на час подання заяви про видачу судового наказу, реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.
Проте, згідно з цією нормою, особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом (абзац 2 частини 8 статті 6 Господарського процесуального кодексу України).
Особливості використання електронного підпису в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (абзац 3 частини 8 статті 6 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до пунктів 24 - 34 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІКС, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя № 1845/0/15-21 від 17.08.2021, підсистема "Електронний суд" (далі - Електронний суд) - підсистема ЄСІКС, що забезпечує можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, між користувачем цієї підсистеми та Вищою радою правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.
Документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо), пов`язані з розглядом справ у суді, можуть подаватися до суду в електронній формі виключно з використанням підсистеми «Електронний суд», якщо інше не визначено процесуальним законодавством чи цим Положенням.
Електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІКС.
До створених в Електронному суді документів користувачі можуть додавати інші файли (зображення, відеофайли тощо). Відповідні додані файли (додатки) підписуються кваліфікованим електронним підписом користувачів разом зі створеними в Електронному суді документами, до яких вони додаються.
Технічні вимоги щодо форм електронних документів та їхніх додатків, обмеження щодо їхнього розміру, формату та інших характеристик встановлюються Інструкцією користувача Електронного суду.
Дата та час підписання документа в Електронному суді, а також дата та час його надсилання автоматично зберігаються і не підлягають корегуванню.
У разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
У випадку, коли інший учасник справи відповідно до внесених ідентифікаційних даних про нього має зареєстрований Електронний кабінет, функціонал Електронного суду в автоматичному режимі надає суду та учаснику справи доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів.
В іншому випадку засобами Електронного суду користувача інформують про відсутність в іншого учасника справи зареєстрованого Електронного кабінету.
Користувач ЄСІКС може уповноважити іншого користувача на вчинення дій із використанням Електронного суду в інтересах довірителя, надавши засобами відповідної підсистеми ЄСІКС такому повіреному довіреність в електронній формі відповідно до вимог процесуального законодавства.
Користувач ЄСІКС, який підтвердив свої повноваження адвоката, має можливість видати ордер на конкретну справу для отримання в автоматичному режимі доступу до документів у справі або загальний ордер (без зазначення номера справи) для представлення інтересів фізичних та юридичних осіб, які не мають власних зареєстрованих Електронних кабінетів. За наявності у користувача зареєстрованого Електронного кабінету ордер не створюється. Після отримання адвокатом доступу до конкретної справи до Автоматизованої системи документообігу суду в автоматичному режимі засобами ЄСІКС надсилається відповідне повідомлення із зазначенням інформації про справу та адвоката.
Надання довіреності в електронній формі здійснюється засобами Електронного кабінету шляхом створення електронного документа встановленої форми, в якому визначається обсяг повноважень повіреного.
Довіреність в електронній формі, підписана кваліфікованим електронним підписом довірителя, надає можливість повіреному виконувати визначений довірителем перелік дій засобами Електронного суду. Повірений, якому довірителем видана довіреність в електронній формі із правом передоручення, може надати таку довіреність іншому користувачу на вчинення дій в інтересах довірителя (передоручення).
Від імені юридичної особи видавати довіреності в електронній формі мають право особи, зазначені у відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо такої юридичної особи у графі "Прізвище, ім`я, по батькові, дати обрання (призначення) осіб, що обираються (призначаються) до органу управління такої юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або такі, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи". Від імені іноземної юридичної особи електронні довіреності видаватися не можуть.
Довіреність в електронній формі, що підтверджує повноваження представника, та електронні документи, на підставі яких відбувалось передоручення прав первинного довірителя (за їх наявності), автоматично додаються до документів, відправлених представником засобами Електронного суду.
Згідно зі ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
У відповідності до ч. 2 ст. 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги" кваліфікований електронний підпис чи печатка вважається таким, що пройшов перевірку та отримав підтвердження, якщо:
- перевірку кваліфікованого електронного підпису чи печатки проведено засобом кваліфікованого електронного підпису чи печатки;
- перевіркою встановлено, що відповідно до вимог цього Закону на момент створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки був чинним кваліфікований сертифікат електронного підпису чи печатки підписувача чи створювача електронної печатки;
- за допомогою кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки здійснено ідентифікацію підписувача чи створювача електронної печатки;
- під час перевірки за допомогою кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки отримано підтвердження того, що особистий ключ, який належить підписувачу чи створювачу електронної печатки, зберігається в засобі кваліфікованого електронного підпису чи печатки; під час перевірки підтверджено цілісність електронних даних в електронній формі, з якими пов`язаний цей кваліфікований електронний підпис чи печатка.
Згідно з частинами першою, третьою статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере, участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Наведені положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи як у порядку самопредставництва, так і іншими особами - як представниками юридичної особи.
При цьому, підписання та / або подання заяв, клопотань, скарг є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва.
Відповідно до ч. 1ст. 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Згідно з ч. 3 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом відповідно до вимог закону) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.
Частиною восьмою статті 60 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі, він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог закону та Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Питання повноважності та юридичної сили документів, створених у підсистемі «Електронний суд», вже неодноразово досліджувалося Верховним Судом. Зокрема, висновки з цього питання викладені Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду у постановах від 19.10.2021 у справі № 640/32183/20), від 20.12.2021 у справі № 560/9405/21, від 29.06.2023 у справі № 340/807/21, Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду від 27.03.2024 у справі №201/5028/23, від 25.01.2023 у справі № 235/8501/21.
Відповідно до пунктів 1, 2 Розділу ХІ «Підсистема електронного суду» Положення про АСДС (в редакції рішення Ради суддів України №17 від 02.03.2018) у всіх місцевих та апеляційних судах України з 22.12.2018 обмін електронними документами між судом, фізичними особами та учасниками судового процесу забезпечується засобами підсистеми «Електронний суд». Учасники судового процесу за допомогою зареєстрованого Електронного кабінету можуть надсилати копії електронних документів іншим учасникам судової справи, крім випадків, коли інший учасник не має зареєстрованого електронного кабінету, подавати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, а також отримувати судові рішення та інші електронні документи.
Відповідно до пунктів 9-11 розділу XI «Підсистема електронного суду» Положення про АСДС, в редакції рішення РСУ №17, шляхом формування, підписання та направлення до підсистеми електронного доручення, встановленої адміністратором форми (з правом передоручення або без такого права), особа, що зареєструвала електронний кабінет, може уповноважити представника (іншу фізичну особу, що має зареєстрований електронний кабінет) на подання документів від свого імені або від імені довірителя по судовій справі, судовому провадженню або зверненню. Електронні доручення, що підтверджують повноваження підписанта автоматично додаються підсистемою до кожного документу, ним відправленого.
Шляхом формування, підписання та направлення до підсистеми електронного доручення, встановленої адміністратором форми (з правом передоручення або без такого права), особа, що зареєструвала електронний кабінет в межах отриманих повноважень може надати іншій фізичній особі доступ до документів по судовій справі, судовому провадженню або зверненню.
Шляхом формування, підписання та направлення до підсистеми електронного повідомлення, встановленої адміністратором форми, автор доручення може його скасувати.
Аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що електронне доручення, яке можливо надати за допомогою підсистеми «Електронний суд», видається за наявності у відповідної особи довірителя та його представника особистих електронних кабінетів у підсистемі «Електронний суд», що передбачає наявність у таких осіб електронного цифрового підпису. Електронне доручення видається лише за умови його підписання електронним ключем довірителем за допомогою алгоритмів, визначених у підсистемі «Електронний суд». Надалі таке електронне доручення автоматично додається до позовної заяви, яка подана представником від імені довірителя через підсистему «Електронний суд», при цьому у користувачів відсутня можливість будь-яким чином впливати на зміст та вигляд такого електронного доручення, тобто воно формується підсистемою «Електронний суд» самостійно, відповідно до обраного обсягу повноважень представника.
Тобто, наявність в підсистемі «Електронний суд» електронної довіреності, що підписана від імені довірителя уповноваженою особою – керівником Міського комунального підприємства “Миколаївводоканал” Ізюмовим Г.І., вже свідчить про факт підписання цієї довіреності КЕП уповноваженої особи, без наявності і застосування якого підсистема «Електронний суд» не може сформувати таку довіреність.
В подальшому така електронна довіреність автоматично додається до заяви про видачу судового наказу, яка подана представником від імені довірителя через підсистему «Електронний суд», при цьому у користувачів відсутня можливість будь-яким чином впливати на зміст та вигляд такого електронного доручення, оскільки воно формується підсистемою «Електронний суд» самостійно, відповідно до обраного обсягу повноважень представника (постанови Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 486/259/21, від 30.03.2023 у справі № 580/140/23).
Особливості подання до суду довіреності для цілей підтвердження повноважень представника у разі звернення до суду в електронній формі встановлені у частині восьмій статті 60 Господарського процесуального кодексу України та пункті 9 розділу XI Положення про АСДС, зі змісту яких випливає, що учасник справи може уповноважити представника на подання документів від свого імені шляхом формування, підписання та направлення до підсистеми «Електронний суд» електронного доручення за формою, установленою адміністратором системи, примірник якого додається підсистемою до кожного відправленого (підписаного) представником документу автоматично. Довіреність, видана із дотриманням зазначених правил, як електронний документ не вимагає будь-якого засвідчення і є належним документом, що підтверджує повноваження представника у суді. При цьому, у випадку звернення до суду через підсистему «Електронний суд» суди мають перевіряти відповідність вчиненої представником дії наданому представнику обсягу повноважень, визначеному в електронному дорученні.
Представник учасника справи може подавати на підтвердження своїх повноважень довіреність або ордер в електронній формі, підписані належним електронним підписом. Таку можливість для представника сторони слід розглядати як додаткову конституційну гарантію, передбачену статтями 55 та 129 Конституції України: кожен має право на апеляційне оскарження судового рішення як особисто, так і через використання професійної правничої допомоги. Сучасний стан електронного судочинства в Україні враховує передові світові стандарти у сфері інформаційних технологій, дає змогу зробити його використання для особи зручним, а суду - уникати надмірного формалізму під час забезпечення доступу такої особи до правосуддя.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10.02.2022 у справі №560/11791/21.
Як встановив суд першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, заява про видачу судового наказу підписана Задунайською Тетяною Вячеславівною.
Представник діє на підставі довіреності у порядку передоручення від 03.02.2026, відповідно до якої Ізюмов Геннадій Іванович, який діє на підставі витягу з ЄДР від 03.02.2026, щодо Міського комунального підприємства “Миколаївводоканал” уповноважує, в порядку передоручення Задунайську Тетяну Вячеславівну представляти інтереси Міського комунального підприємства “Миколаївводоканал” в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, а також пред`являти виконавчі документи, видані у формі електронного документа, на примусове виконання до органів державної виконавчої служби (приватних виконавців).
Вказана довіреність у порядку передоручення складена у довільній формі від імені Ізюмова Геннадія Івановича на підставі витягу з ЄДР від 03.02.2026 щодо Міського комунального підприємства “Миколаївводоканал” та сформована засобами підсистеми “Електронний суд” 03.02.2026.
З вказаної довіреності вбачається, що у нижньому лівому кутку документу відтворений електронною підсистемою «Електронний суд» напис про те, що документ сформований в системі «Електронний суд» 03.02.2026.
При цьому, у представника відсутня будь-яка технічна можливість впливати на зміст та вигляд такої електронної довіреності. А сформувати та підписати цю довіреність в підсистеми «Електронний суд» може тільки уповноважена особа - керівник довірителя і виключно за наявності у нього кваліфікованого електронного підпису.
В свою чергу, до заяви долучено витяг з ЄДР, згідно з яким керівником Міського комунального підприємства “Миколаївводоканал” є Ізюмов Геннадій Іванович.
Враховуючи те, що сформувати в підсистеми «Електронний суд» довіреність без наявності кваліфікованого електронного підпису (КЕП) технічно неможливо, тому сам факт існування цієї довіреності в підсистемі «Електронний суд» вже свідчить про належне підписання її уповноваженою особою із застосуванням КЕП.
Таким чином, автоматично додана в підсистемі «Електронний суд» до заяви про видачу судового наказу довіреність, яка надана представнику Задунайській Тетяні Вячеславівні від імені Міського комунального підприємства “Миколаївводоканал” та підписана керівником цієї юридичної особи з використанням кваліфікованого електронного підпису, є достатнім і належним доказом наявності повноважень у представника вчиняти від імені Міського комунального підприємства “Миколаївводоканал” викладені в довіреності дії, зокрема звертатись до суду із заявою про видачу судового наказу. 
За таких обставин, наявні у матеріалах справи документи є достатніми для підтвердження повноважень представника заявника на підписання та подання заяви про видачу судового наказу.
Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що подана до суду заява підписана особою, яка не має право її підписувати у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв`язку з цим безпідставно відмовив у видачі судового наказу.
Приписами п. 6 ч. 1 ст. 275, ст. 280 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи усі фактичні обставини справи та норми чинного законодавства, які належить застосовувати у спірних правовідносинах, оскільки судом першої інстанції було неправильно застосовано норми процесуального права, - суд апеляційної інстанції висновує, що апеляційну скаргу Міського комунального підприємства “Миколаївводоканал” слід задовольнити, ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.07.2026 скасувати, а справу № 915/837/26 передати на розгляд до суду першої інстанції.
Якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами Господарського процесуального кодексу України.
Отже, під час розподілу судових витрат після розгляду даної справи по суті суд першої інстанції повинен вирішити питання щодо розподілу судового збору, сплаченого скаржником за подання апеляційної скарги, з урахуванням вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст. 269, 275, 277, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

1. Задовольнити апеляційну скаргу Міського комунального підприємства “Миколаївводоканал” на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.07.2026 у справі №915/837/26.
2. Скасувати ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.07.2026 у справі №915/837/26.
3. Матеріали справи №915/837/26 скерувати до Господарського суду Миколаївської області для розгляду заяви про видачу судового наказу.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та не підлягає оскарженню відповідно до ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуюча суддя: Н.М. Принцевська

Судді: Н.С. Богацька

Г.І. Діброва