Справа № 420/35267/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хлімоненкової М.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, у якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу №118 від 02.10.2025 року відносно ФОП ОСОБА_1 .
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що 30.06.2025 року головним спеціалістом сектору контролю за рекламою та дотриманням антитютюнового законодавства Управління захисту прав споживачів та контролю за регулюванням цінами Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області – Полтавець А.М. було проведено контроль за дотриманням ФОП ОСОБА_1 , вимог чинного законодавства України про рекламу. Даний контроль за словами головного спеціаліста Головного управління Полтавець А.М., було ініційовано у зв`язку з отриманням скарги щодо нібито порушення позивачем законодавства про рекламу, а саме ст. 6 Закону України «Про рекламу». Надалі у відповідь на запит відповідача позивачем були надані пояснення щодо відсутності складу порушення законодавства про рекламу та копії витребуваних документів.
16.09.2025 року на її електрону адресу надійшов лист-повідомлення від Головного управління вих.№11129/05.4/31-25 від 15.09.2025 року з інформацією про дату, час та місце розгляду справи про порушення законодавства про рекламу на підставі протоколу про порушення законодавства про рекламу №118 від 15.09.2025 року. Протокол про порушення законодавства про рекламу №118 від 15.09.2025 року Головним управлінням не було надіслано.
Також позивач наголошує на тому, що була позбавлена можливості реалізувати своє право на захист та взяти участь у засіданні Головного управління з об`єктивних причин, що не залежали від її волі. Вважає, що цим було порушено її права, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме право бути присутньою при розгляді справи, надавати пояснення та докази, тобто було порушено право на захист.
Окрім того позивач зауважує, що протоколи №118 від 15.09.2025 року та №56 від 02.10.2025 року, а також рішення №118 від 02.10.2025 року, не містять жодних відомостей чи обґрунтувань, які б свідчили про те, що на розміщеній позивачем вивісці наявні ознаки реклами. У своїх матеріалах Головне управління не вказує, яка саме реклама була встановлена ФОП ОСОБА_1 та які конкретно ознаки реклами, передбачені законодавством, були виявлені у вивісці.
Позивач вказує, що «ARTE DEL FIORE» – це частина комерційного (фірмового) найменування студії флористики та декору, яка їй належить; «квіти | flowers | цветы» - це інформація про вид діяльності, який не випливає а ні з зареєстрованого найменування (ФОП ОСОБА_1 ), а ні з комерційного (фірмового) найменування, оскільки назва студії флористики та декору італійською мовою, яку більшість населення Одеси та всієї України не знає. Звертає увагу, що обсяг інформації іншими мовами не перевищує обсяг інформації, яка подається державною мовою. Інформація, розміщена на вивісці, має виключно ідентифікаційний характер, не містить закликів до придбання конкретного товару чи отримання послуг, і не є інформацією, призначеною сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами, тобто не виконує цільової функції реклами – впливу на попит.
Також позивач звертає увагу, що на момент прийняття оскаржуваної постанови строк для накладення адміністративного стягнення сплив.
Ухвалою суду від 22.10.2025 відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому вказуючи про хибність та необґрунтованість вимог позивача, просить відмовити у задоволенні позову.
У своїх доводах, відповідач зазначає, що 15.09.2025 головним спеціалістом сектору контролю за рекламою та дотримання антитютюнового законодавства управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області складений протокол № 118 про порушення законодавства про рекламу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про порушення статті 6 Закону України «Про рекламу», а саме: мовою реклами є недержавна мова, що підтверджується фотофіксацією. Рішенням N 118 від 02.10.2025 Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, на підставі матеріалів справи, встановлено факт порушення ФОП ОСОБА_1 ст. 6 Закону України «Про рекламу», а саме: мовою реклами є недержавна мова та накладено штраф у розмірі п`ять тисяч вісімдесят три гривні, тобто у розмірі 299 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідач заперечує твердження позивача про те, що «ARTE DEL FIORE» – це частина комерційного (фірмового) найменування та посилається на положення Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг». На думку відповідача рекламний засіб зі змістом «ARTE DEL FIORE квіти flowers цветы» має на меті сформувати чи підтримати обізнаність споживачів та їхній інтерес до товару та розміщений на склі і відповідно є видимим з публічного простору (вулиці), орієнтований і на зовнішню аудиторію і відповідно вказаний рекламний засіб «ARTE DEL FIORE квіти flowers цветы» є рекламою.
Заперечуючи зазначені позивачем обставини вчасного подання клопотання про відкладення розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності відповідач вказує, що жодних дзвінків до Управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області за номером +38 (048) 731 77 50 від ФОП ОСОБА_1 не надходило, а клопотання про відкладення розгляду справи надійшло на електронну адресу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області вже після закінчення розгляду справи.
Також відповідач зазначає, що строк розгляду справи визначений пунктом 6 Порядку №693, де передбачено, що справа розглядається уповноваженою особою не пізніше 30 календарних днів з дня оформлення протоколу, зазначеного у пункті 2 цього Порядку. Протокол про порушення законодавства про рекламу №118 був складений 15.09.2025, розгляд справи про порушення законодавства про рекламу ФОП ОСОБА_1 було призначено на 02.10.2025, тобто на 17 день після оформлення протоколу, відтак рішення про накладення штрафу винесене з дотриманням строків.
Позивач надала до суду письмові пояснення у справі, у яких додатково до раніше наданих обгрунтувань звернула увагу суду, що відповідач хибно ототожнює «комерційне найменування» і «торгову марку», а також на практику Верховного Суду із спірного питання.
Відповідачем також надано до суду письмові пояснення, у яких додатково до раніше наданих пояснень зазначив, що жодних доказів позивачем про те, що вивіска зареєстрована як найменування суб`єкта господарювання або зареєстрована як знак для товарів і послуг, що належать позивачу не надано.
Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.
Позивач – ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа - підприємець з 19.08.2021. Видами діяльності позивача є КВЕД: 47.76 Роздрібна торгівля квітами, рослинами, насінням, добривами, домашніми тваринами та кормами для них у спеціалізованих магазинах (основний), 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах. Здійснює свою підприємницьку діяльність у нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , яким користується на підставі договору оренди частини нежитлового приміщення від 15.08.2024.
Листом № 7761/05.4/31-25 від 01.07.2025 Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області повідомило ФОП ОСОБА_1 , що спеціалістами Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області під час виконання повноважень щодо контролю за дотриманням суб`єктами господарювання на території міста Одеси вимог чинного законодавства України про рекламу виявлено розміщення ФОП ОСОБА_1 реклами з ознаками порушень статті 6 Закону України «Про рекламу», а саме: мова реклами «flowers/цветы» є недержавна мова за наступною адресою: АДРЕСА_1 , студія флористики «ARTE DEL FLORE». Листом запропоновано надати пояснення щодо виявлених фактів та надати копії зазначених у листі документів, а саме: витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з актуальними відомостями; договір(-и) на право власності/оренди/суборенди об`єкту за визначеною адресою провадження господарської діяльності; документальне підтвердження вартості розповсюдженої реклами (договір, акти виконаних робіт, рахунки, платіжні документи, макети замовлень тощо); договір(-и) на розміщення рекламних засобів; дозвіл(-и) на розміщення рекламних матеріалів, та/або згоди власників будинків та споруд на розміщення рекламних матеріалів з підтвердженням права власності (оренди, суборенди); інформацію про рекламодавців, замовників та розповсюджувачів реклами з додаванням У разі відсутності будь-яких документів надати додаткові пояснення щодо цього.
У відповідь листом від 07.07.2025 позивач надала пояснення, у яких виклала заперечення щодо порушення Закону України «Про рекламу» та надала копії, наявних у неї документів: витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; копії договору оренди частини приміщення (із згодою орендодавця на розміщення вивісок чи табличок з інформацією, рекламних конструкцій та інших засобів ідентифікації).
15.09.2025 головним спеціалістом сектору контролю за рекламою та дотримання антитютюнового законодавства управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області - Полтавець А.М. складено протокол №118 відносно ФОП ОСОБА_1 , згідно якого остання порушила вимоги ст. 6 Закону України «Про рекламу», а саме: мовою реклами є недержавна мова, що підтверджується фотофіксацією.
02.10.2025 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області було прийнято рішення №118 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, яким вирішено за недотримання встановлених законом вимог щодо змісту реклами накласти на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі п`ять тисяч вісімдесят три гривні.
Не погодившись із прийнятим рішенням, вважаючи його протиправним, позивач звернулася до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України вимогам.
Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади рекламної діяльності в Україні, регулювання відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами здійснює Закон України «Про рекламу» від 3 липня 1996 року № 270/96-ВР (далі Закон № 270/96-ВР).
Статтею 1 Закону № 270/96-ВР визначено, зокрема такі терміни:
реклама - інформація про особу, ідею та/або товар, розповсюджена за грошову чи іншу винагороду або з метою самореклами в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена, щоб сформувати або підтримати у прямий (пряма реклама, телепродаж) або непрямий (спонсорство, розміщення товару (продакт-плейсмент) спосіб обізнаність споживачів реклами та їхній інтерес щодо таких особи, ідеї та/або товару;
внутрішня реклама - реклама, що розміщується всередині будинків, споруд, у тому числі в кінотеатрах і театрах під час, до і після демонстрації кінофільмів та вистав, концертів, а також під час спортивних заходів та спортивних змагань, що проводяться у закритих приміщеннях, крім місць торгівлі (у тому числі буфетів, кіосків, яток), в яких може розміщуватися інформація про товари, що безпосередньо в цих місцях продаються.
Відповідно до ст.6 Закону № 270/96-ВР мовою реклами є державна мова.
Частиною 7 ст.8 Закону № 270/96-ВР визначено, що розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, в яких цей товар реалізується чи надається споживачам, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці не вважається рекламою. Не вважається рекламою показ інформації про виробника товару та/або товар у процесі оформлення споживачем придбання такого товару на веб-сайтах інтернет-магазинів у мережі Інтернет, через які цей товар реалізується чи надається споживачам.
Згідно ч.1,6 ст.9 Закону № 270/96-ВР реклама має бути чітко відокремлена від іншої інформації, незалежно від форм чи способів розповсюдження, таким чином, щоб її можна було ідентифікувати як рекламу.
Вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, комерційне (фірмове) найменування, торговельну марку, що правомірно використовується цією особою, належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, на якому розміщено власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу до такого приміщення, не вважається рекламою.
Статтею 26 Закону № 270/96-ВР визначено, що контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, - щодо захисту прав споживачів реклами (у тому числі щодо спорудження житлового будинку) та щодо змісту реклами про вакансії (прийом на роботу), а також щодо виконання вимог частини десятої статті 8 цього Закону, крім випадків, якщо зазначена реклама є рекламою азартних ігор та організаторів азартних ігор.
На вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, за фактом виявлення такими органами порушення або в ході розгляду повідомлення (звернення, скарги, заяви тощо) третіх осіб про порушення вимог законодавства про рекламу рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та аудіозаписи, а також іншу інформацію, що стосуються виявленого порушення чи повідомлення про нього та необхідні для здійснення такими органами повноважень щодо державного контролю.
Розгляд і вирішення адміністративних справ, передбачених цим Законом, здійснюються відповідно до Закону України "Про адміністративну процедуру" з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Відповідно пункту 1 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби Одеській області, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 05.09.2025 №924 (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення), Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області є територіальним органом Держпродспоживслужби та їй підпорядковане. Завданням Головного управління є реалізація повноважень Держпродспоживслужби на території Одеської області.
Згідно з підпунктом 8 пункту 4 Положення №924 Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області відповідно до покладених завдань забезпечує реалізацію державної політики, а саме здійснює контроль за дотриманням вимог Закону України «Про рекламу».
Механізм накладення Держпродспоживслужбою та її територіальними органами на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами штрафів за порушення законодавства про рекламу визначений Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 р. № 693 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2023 р. № 1178) (далі – Порядок №693).
Пунктами 2-4 Порядку № 693 визначено, що підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) та накладення штрафу є протокол, що складається посадовими особами Держпродспоживслужби або її територіальних органів.
Рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, передбачені статтею 27 Закону України “Про рекламу”, приймають Голова Держпродспоживслужби, його заступники, керівники територіальних органів Держпродспоживслужби та їх заступники (далі - уповноважені особи).
Уповноважена особа розпочинає розгляд справи не пізніше трьох робочих днів з дня оформлення протоколу, зазначеного у пункті 2 цього Порядку.
Згідно п.6 Порядку №693 справа розглядається уповноваженою особою не пізніше 30 календарних днів з дня оформлення протоколу, зазначеного у пункті 2 цього Порядку.
Відповідно до п.15, 16, 20 Порядку № 693 уповноважена особа приймає рішення про закриття розгляду справи у разі, коли за результатами її розгляду встановлено відсутність порушень законодавства про рекламу, а також з підстав, передбачених статтею 65 Закону України “Про адміністративну процедуру”.
У разі наявності підстав для накладення штрафу за результатами розгляду справи уповноважена особа приймає рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.
Рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу може бути оскаржено в адміністративному порядку, передбаченому Законом України “Про адміністративну процедуру”, або у судовому порядку.
Із матеріалів справи та пояснень сторін судом встановлено, що у вітрині нежитлового приміщення, де здійснює свою підприємницьку діяльність позивач, розміщена вивіска «ARTE DEL FIORE квіти | flowers | цветы». 
Оскаржуваним рішенням №118 від 02.10.2025 Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на позивача накладено штраф за порушення законодавства про рекламу, а саме ст. 6 Закону України «Про рекламу», у зв`язку із тим, що мовою реклами є недержавна мова.
В той же час позивач заперечує ту обставину, що інформація викладена на вивісці у приміщенні здійснення її підприємницької діяльності є рекламою.
Відтак, суду належить з`ясувати чи є інформація «ARTE DEL FIORE квіти | flowers | цветы», розміщена у вітрині приміщення, де здійснюється підприємницька діяльність, рекламою, чи такою не являється.
З даного приводу суд зауважує, що відповідно до ч.1,2 ст. 489 ЦК України, правова охорона надається комерційному найменуванню, якщо воно дає можливість вирізнити одну особу з-поміж інших та не вводить в оману споживачів щодо справжньої її діяльності.
Право інтелектуальної власності на комерційне найменування є чинним з моменту першого використання цього найменування та охороняється без обов`язкового подання заявки на нього чи його реєстрації і незалежно від того, є чи не є комерційне найменування частиною торговельної марки.
Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що комерційне найменування - це позначення (назва), що ідентифікує юридичну особу або фізичну особу-підприємця у сфері господарського (підприємницького) обігу та дозволяє відрізняти їх діяльність від діяльності інших суб`єктів господарювання. Окрім того комерційне найменування може використовуватися без подання заявки на його реєстрацію.
Враховуючи викладене суд виснує, що напис «ARTE DEL FIORE» призначений саме для ідентифікації фізичної особи-підприємця у сфері господарського (підприємницького) обігу, з метою відрізнити її діяльність від діяльності інших суб`єктів господарювання, що відповідає ознакам комерційного найменування.
Що стосується напису «квіти | flowers | цветы», здійснивши аналіз його змісту, суд дійшов висновку, що він вказує на загальний вид товару, реалізацію якого здійснює позивач, ніяк його не ідентифікуючи.
Відповідачем не заперечується, що вказана інформація розміщена саме у вітрині того приміщення, де позивач здійснює свою діяльність із роздрібної торгівлі квітами, рослинами, насінням, добривами тощо.
Тому, суд зауважує, що інформація про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, яка не містить закликів придбавати товар або послугу, що реалізується суб`єктом, не є рекламою у розумінні частини 7 статті 8 та частини 6 статті 9 Закону України «Про рекламу».
Інформація може бути визнана рекламою тоді, коли вона вказує на конкретну, індивідуально визначену особу, або на конкретний, індивідуально визначений товар, із зазначенням найменування, якісні показники, країну походження, виробника тощо.
В той же час, інформація «ARTE DEL FIORE квіти | flowers | цветы» розміщена на вивісці, призначена для ідентифікації позивача як суб`єкта господарювання, не містить закликів до придбання конкретного товару, адже вказує на загальний вид товару, який реалізується, і не є інформацією, призначеною сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами, тобто не виконує цільової функції реклами – впливу на попит.
Оскільки вивіска з написом «ARTE DEL FIORE квіти | flowers | цветы» не містить закликів до придбання конкретного товару чи формування інтересу щодо конкретної особи, не є інформацією, призначеною сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтересу щодо особи, ідеї або конкретного товару, суд погоджується із ствердженням позивача, що вказана інформація на вивісці не є рекламою у розумінні Закону України «Про рекламу», а відтак оскаржуване рішення про накладення штрафу на позивача за порушення положень вказаного закону є протиправним та підлягає скасуванню.
Поряд із цим, суд вважає необгрунтованими доводи позивача про те, що на момент прийняття оскаржуваної постанови строк для накладення адміністративного стягнення сплив.
Адже, механізм накладення Держпродспоживслужбою та її територіальними органами штрафів за порушення законодавства про рекламу визначений Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 р. № 693, згідно з пунктом 6 якого, справа розглядається уповноваженою особою не пізніше 30 календарних днів з дня оформлення протоколу, зазначеного у пункті 2 цього Порядку. Протокол про порушення законодавства про рекламу №118 був складений 15.09.2025, а оскаржуване рішення було прийняте 02.10.2025, тобто в межах визначених Порядком №693 строків.
Окрім того суд зауважує, що відповідно до ст.26 Закону України «про рекламу» розгляд і вирішення адміністративних справ, передбачених цим Законом, здійснюються відповідно до Закону України "Про адміністративну процедуру", а відтак посилання позивача на порушення відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення положень Кодексу України про адміністративні про адміністративні правопорушення суд вважає хибними.
Також суд критично оцінює твердження позивача про порушення її права на захист, та що вона була позбавлена можливості реалізувати своє право на участь у засіданні. Враховуючи надзвичайну ситуацію, яка трапилася в місці Одесі за декілька днів до розгляду справи щодо притягнення позивача до відповідальності, оцінивши повідомлені та встановлені судом обставини суд дійшов висновку, що позивачем не було вжито вчасно достатніх заходів щоб узяти участь у засіданні, чи завчасно подати заяву про його відкладення з обгрунтування поважних причин неможливості взяти у ньому участь.
Втім, вищенаведене не змінює висновків суду щодо протиправності оскаржуваного рішення та необхідність його скасування з метою захисту з метою відновлення порушених прав позивача.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В ході розгляду справи відповідачем не доведено правомірності прийнятого рішення. Аргументи відповідача спростовані вищевикладеним.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Так, згідно матеріалів справи, за подання даного позову позивач сплатив судовий збір у сумі 3028 грн.
Відтак, у відповідності вимог ст.139 КАС України, з огляду на те, що судом прийнято рішення про задоволення позову, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
При цьому, суд звертає увагу, що згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у сумі 3028 грн.
Відповідно до пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону №3674-VI ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду позовної заяви майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем -1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Водночас, за приписами ч.3 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Виходячи з викладеного, оскільки позовну заяву подано за допомогою підсистеми «Електронний суд», то позивачу за звернення до суду з даною позовної заявою належало сплатити судовий збір в розмірі 968,96 грн. Отже, фактично, позивачем сплачено судовий збір в більшому розмірі.
Відтак, з огляду на прийняття рішення про задоволення вимог ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним при зверненні до суду із цим позовом судовий збір в розмірі 968,96 грн.
При цьому, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:
Задовольнити позов ОСОБА_1 .
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 за порушення законодавства про рекламу №118 від 02.10.2025 року.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області витрати зі сплати судового збору у сумі 968,96 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області, код ЄДРПОУ 40342996, адреса: вул. 7-а Пересипська, 6, м. Одеса, 65042.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА