ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" вересня 2026 р. Справа№ 920/626/26
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Коробенка Г.П.
суддів: Хрипуна О.О. 
Тарасенко К.В. 

розглянувши в порядку письмового провадження, без виклику сторін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАК СУМИ"
на рішення Господарського суду Сумської області
від 22.06.2026 (повний текст складено та підписано 22.06.2026)
у справі № 920/626/26 (суддя Резніченко О.Ю.)
за позовом: Сумського обласного центру зайнятості 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАК СУМИ"
про стягнення 32 616,29 грн
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Сумський обласний центр зайнятості звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАК СУМИ" різницю між сумою отриманого мікрогранту і сплаченими податками та зборами в сумі 32 616,29 грн на рахунок: AТ "Ощадбанк", НОМЕР_1 ) на користь Сумського обласного центру зайнятості. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача судовий збір в сумі 2 662,40 грн. 
Позов обґрунтовано тим, що на підставі підписаної заяви 28.07.2022 відповідач приєднався до договору про надання мікрогранту та 22.08.2022 отримав кошти мікрогранту в сумі 250 000,00 грн.
Позивач зазначає, що відповідачем за період з 22.08.2022 по 31.07.2025 за рахунок коштів мікрогранту було сплачено 217 383,71 грн податків, зборів, ЄСВ за працевлаштованих працівників, різниця між сумою отриманого мікрогранту та сплаченими податками складає 32 616,29 грн та є заборгованістю.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Сумської області від 22.06.2026 позов задоволено повністю.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАК СУМИ" різницю між сумою отриманого мікрогранту і сплаченими податками та зборами в сумі 32 616 грн 29 коп. на користь Сумського обласного центру зайнятості.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАК СУМИ" на користь Сумського обласного центру зайнятості 2 662 грн 40 коп. витрат по сплаті судового збору.
Приймаючи оскаржуване рішення суд виходив з того, що розмір сплачених податків, зборів, ЄСВ за працівників працевлаштованих на умовах Порядку №738, за період реалізації проекту мікрогранту склав 217 383,71 грн. 
Суд зазначив, що обов`язок отримувача коштів мікрогранту повернути різницю між сумою мікрогранту та сплаченими податками та зборами, у разі, коли ним протягом трирічного строку реалізації проекту мікрогранту сплачено податки та збори в сумі, що є меншою, ніж отриманий мікрогрант, не можна вважати видом юридичної відповідальності (санкцією), оскільки такий обов`язок є фактично правовим наслідком невиконання отримувачем вимог Порядку №738.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАК СУМИ" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення від 22.06.2026 у справі №920/626/26 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення ухвалено місцевим судом з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. При цьому скаржник посилається на те, що за редакцією Порядку №738, чинною на момент приєднання скаржника до договору, повернення різниці було пов`язане саме з невиконанням обов`язкової умови договору.
Водночас суд першої інстанції застосував до спірних правовідносин пізніші редакції Порядку №738, які набрали чинності після приєднання скаржника до договору, та фактично поширив дію нового нормативного регулювання на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності. Застосування пізнішої редакції Порядку №738 призвело до покладення на скаржника додаткового майнового обов`язку, який не випливав із редакції Порядку №738, чинної на момент виникнення спірних правовідносин.
Апелянт наголошує, що у зв`язку з встановленим судом фактом виконання відповідачем обов`язкової умови договору, у позивача не виникло правових підстав вимагати від відповідача повернення різниці між сумою отриманого мікрогранту та фактично сплаченими податками, зборами і ЄСВ за редакцією Порядку №738, чинною на момент приєднання до договору.

Узагальнені доводи та заперечення сторін

10.07.2026 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив доводи викладені в ній, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.
Позивач наголошує на тому, що пунктом 3 розділу XIІІ (Порядок укладення договору та внесення до нього змін) Договору в редакції, що діяла на момент його підписання передбачалось, що умови цього Договору можуть бути змінені в односторонньому порядку шляхом розміщення ДЦЗ нової редакції договору (у вигляді файлу, на який накладено кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи ДЦЗ) на сайті не пізніше, ніж за 7 днів до дати набрання чинності такими змінами. Отримувач зобов`язується регулярно ознайомлюватися з опублікованими на сайті новими редакціями договору. Позивач стверджує, що вищезазначена умова Договору надає право стороні договору яка визначила його форму, зміст та умови в односторонньому порядку змінювати його умови і відповідач, як особа яка добровільно приєдналася до умов вказаного Договору надав фактичну згоду на прийняття таких умову Договору та прийняв їх до відома.
13.07.2026 через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшла відповідь на відзив, у якій останній заперечив доводи позивача, наведені у відзиві та підтримав свою позицію, викладену в апеляційній скарзі.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги, заяв та клопотань

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2026 апеляційну скаргу у справі №920/626/26 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Коробенко Г.П., судді: Тарасенко К.В., Хотпун О.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАК СУМИ" на рішення Господарського суду Сумської області від 22.06.2026 у справі № 920/626/26. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження. Витребувано з Господарського суду Сумської області матеріали справи №920/626/26.
13.07.2026 матеріали справи №920/626/26 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

04.07.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАК СУМИ" (ЄДРПОУ 42312679), звернулось через Єдиний державний вебпортал електронних послуг "Дія" із заявою № 777HZZ щодо отримання мікрогранту на розвиток власної справи на умовах Порядку № 738.
Згідно з поданим бізнес-планом, сума запитуваного мікрогранту склала 250000,00 грн. Метою реалізації бізнес-плану є за рахунок суми гранту збільшення запасів сировини та товарів, збільшення клієнтської бази на 30%.
На підставі наказу Державного центру зайнятості № 81 від 22.07.2022, 22.08.2022 наданим мікрогрантом на власну справу ТОВ "ПАК СУМИ" у сумі 250000 грн. відповідно до умов Порядку № 738. Додатком № 1 до зазначеного наказу затверджено перелік заявників, які отримали позитивне рішення комісії та набрали найбільшу сукупну кількість балів в межах установленого ліміту фінансування.
У цьому переліку заява відповідача № 777HZZ значиться під порядковим номером 164, із підсумковим скоринговим балом 181.
28.07.2022 відповідач подав підписану заяву про приєднання до Договору про надання мікрогранту. Форма договору затверджена наказом Міністерства економіки України від 06 липня 2022 року № 1969. Відповідно до ст. 634 Цивільного кодексу України, договір є договором приєднання та укладається шляхом подання суб`єктом господарювання відповідної заяви про приєднання до його умов. Договір укладається між Державним центром зайнятості (далі - ДЦЗ) та суб`єктом господарювання - отримувачем мікрогранту, стосовно якого ДЦЗ ухвалив відповідне рішення.
Підписання заяви про приєднання відповідача до умов договору є підставою для надання мікрогранту в розмірі 250 000 грн, що підлягає зарахуванню на спеціальний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАК СУМИ" № НОМЕР_2 в АТ "Ощадбанк". Відтак, з 28 липня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАК СУМИ" вважається таким, що повністю прийняло на себе зобов`язання отримувача мікрогранту.
22.08.2022 року кошти мікрогранту в сумі 250 000 грн були зараховані на спеціальний рахунок відповідача в АТ "Ощадбанк", що підтверджується відповідним витягом з електронного реєстру мікрогрантів.
Відповідно до пункту 3 розділу IV Договору, отримувач зобов`язаний реалізувати бізнес-план у визначений строк - 36 місяців з дати зарахування коштів на рахунок. Строк реалізації проекту за договором складає три роки з дня зарахування коштів мікрогранту на рахунок.
Для здійснення витрат, що відповідають цільовому призначенню мікрогранту, отримувач подає до АТ "Ощадбанк" підтверджувальні документи - рахунки-фактури, накладні, договори з постачальниками обладнання, сировини та матеріалів тощо. На підставі зазначених документів банк проводить оплату виключно у безготівковій формі безпосередньо контрагентам, згідно з пунктом 4 розділу IV договору. Виведення коштів у готівкову форму або їх нецільове використання не допускається. 
Абзацом 1 пункту 21 Порядку № 738 зазначено, що Державний центр зайнятості через регіональні, міські, районні, міськрайонні центри зайнятості, філії регіональних центрів зайнятості (далі - центр зайнятості) здійснює моніторинг та контроль за виконанням умов договору мікрогранту, зокрема шляхом періодичних виїзних оглядів місця провадження господарської діяльності отримувача, протягом трьох років з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку або до повного виконання обов`язкової умови договору мікрогранту, визначеної абзацом третім пункту 20 цього Порядку.
У межах реалізації цієї функції Сумською філією Сумського обласного центру зайнятості проведено перевірку дотримання відповідачем умов укладеного договору про надання мікрогранту. Моніторинг здійснювався за юридичною адресою, вказаною відповідачем як місце здійснення господарської діяльності.
Обов`язковою умовою договору є створення отримувачем мікрогранту двох нових робочих місць протягом шести місяців з дати зарахування коштів на рахунок та забезпечення працевлаштування відповідних осіб на строк не менше 24 місяців.
Згідно акту перевірки/огляду дотримання умов надання мікрогранту № 1/4 від 04.08.2025 відповідачем створено два нових робочих місця і прийнято на роботу три працівники у період з 22.08.2023 по 31.07.2025.
Станом на останню звітну дату, ТОВ "ПАК СУМИ" за працевлаштованих згідно з цим Порядком працівників за період з 22.08.2022 по 31.07.2025 фактично було сплачено:
- Податок на прибуток на суму - 33 210,34 грн;
- Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, сплачений за працевлаштованих згідно з цим Порядком працівників на суму - 100475,79 грн;
- Податок на доходи фізичних осіб, сплачений за працевлаштованих згідно з Порядком працівників на суму - 73 882,89 грн.
- Військовий збір, сплачений за працевлаштованих згідно з Порядком працівників суму - 9 814,69 грн.
Всього сплачено податків, зборів, ЄСВ на загальну суму - 217 383,71 грн.
На думку позивача, різниця між сумою отриманого мікрогранту (250 000,00 грн) і сплаченими податками та зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за працевлаштованих згідно з Порядком № 738 працівників, складає 32 616, 29 грн та відповідно вважається заборгованістю.
Наказом Сумського обласного центром зайнятості № 197 від 05.09.2025 ухвалено рішення про повернення різниці між сумою отриманого мікрогранту і сплаченими податками і зборами після закінчення трирічного строку реалізації проекту Товариством з обмеженою відповідальністю "ПАК СУМИ".
Різниця між сумою отриманого мікрогранту і сплаченими податками та зборами в сумі 32 616, 29 грн., підлягає поверненню ТОВ "ПАК СУМИ" у повному обсязі на рахунок АТ "Ощадбанк".
У порядку досудового врегулювання спору позивачем 16.09.2025 на адресу місцезнаходження юридичної особи направлено претензію із зазначенням підстав та реквізитами для повернення різниці між сумою отриманого мікрогранту та сплаченими податками та зборами.
Відповідач 24.09.2025 надав відповідь на претензію, якою не визнає її вимоги в повному обсязі.
У зв`язку з викладеним, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач посилається на те, що на момент приєднання до договору та отримання мікрогранту правовідносини регулювалися п. 20 Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 року № 738 у редакції, яка передбачала повернення різниці між сумою отриманого мікрогранту та сумою сплачених податків тільки у випадку невиконання умови щодо створення робочих місць.
Позивач заявив позов на підставі п. 20 Порядку №738 у редакції постанови Кабінету Міністрів України №540 від 19.05.2023, тобто після приєднання до договору та отримання відповідачем мікрогранту.
Крім цього, відповідно до даних ДПС України відповідачем за період з 01.09.2022 по 01.09.2025 було сплачено 524 446,86 грн податків та ЄСВ, а не 217 383,71 грн, як зазначено позивачем у позові.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів сторін

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).
За змістом ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).
Відповідно до наказу Міністерства економіки України від 06.07.2022 № 1969 затверджена форма договору про надання мікрогранту (далі по тексту - договір).
Цей договір є договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України і може бути укладений лише шляхом приєднання отримувача до всіх його умов в цілому шляхом надання АТ "Ощадбанк" заяви про приєднання до умов цього договору в порядку, передбаченому цим договором.
При укладанні цього договору ДЦЗ діє на виконання договору про взаємодію, укладеного між Міністерством економіки У країни, ДЦЗ та АТ "Ощадбанк" (далі - Договір про взаємодію), та Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 червня 2022 року № 738 (далі - Порядок).
У розділі ІІ "Предмет договору" зазначено, що на виконання цього договору на підставі рішення ДЦЗ про надання мікрогранту, прийнятого до його укладання отримувачу відповідно до Порядку та договорів про взаємодію надається мікрогрант у розмірі та порядку визначених умовами цього договору.
Відповідно до п.1 розділу V цього договору, обов`язковою умовою договору є створення протягом строку дії цього договору робочих місць залежно від розміру мікрогранту відповідно до умов Порядку, кількість яких визначається з урахуванням бізнес-плану та рішення ДЦЗ про надання мікрогранту і зазначається у заяві про приєднання.
Так, згідно з пп.5 п.2 розділу VI. Права та обов`язки сторін договору, отримувач зобов`язується повернути до Уповноваженого банку різницю між сумою отриманого мікрогранту та фактично сплаченими відповідно до Порядку податками, зборами (обов`язковими платежами), єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невиконання обов`язкової умови.
Пунктом 4 розділу VI. Права та обов`язки сторін визначено, що ДЦЗ має право:
- через регіональні, міські, районні, міськрайонні центри зайнятості, філії регіональних центрів зайнятості, а також із залученням відповідних центральних та/або місцевих органів влади (у разі необхідності), здійснювати моніторинг та контроль виконання умов договору (зокрема, шляхом періодичних виїзних оглядів місця провадження господарської діяльності отримувача) протягом трьох років з дня укладення отримувачем договору або до повного виконання обов`язкової умови договору, визначеної абзацом третім пункту 20 Порядку відповідно до Порядку;
- вимагати від отримувача необхідну інформацію та документи, зокрема стосовно сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та створених робочих місць тощо;
- вимагати повернення коштів мікрогранту та розірвати цей договір у випадках, передбачених його умовами.
Відповідно до п.2, 3 розділу XIII. Порядок укладання договору та внесення змін до нього, договір укладається шляхом приєднання отримувачем до його умов шляхом подання до Уповноваженого банку належним чином заповненої та підписаної отримувачем (його уповноваженим представником) заяви про приєднання (в трьох ідентичних примірниках), яка оформляється у письмовій формі. Договір вважається укладеним з дати проставляння Уповноваженим банком (його представником) відмітки на поданій йому отримувачем заяві про приєднання. Така відмітка проставляється Уповноваженим банком після належної ідентифікації та верифікації отримувача), а також перевірки відповідності її даних бізнес-плану та рішенню ДЦЗ про надання мікрогранту такому отримувачу. Уповноважений банк відмовляє у проставлянні зазначеної відмітки на заяві про приєднання у випадку виявлення невідповідності вказаним документам.
Умови цього договору можуть бути змінені в односторонньому порядку шляхом розміщення ДЦЗ нової редакції договору (у вигляді файлу, на який накладено кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи ДЦЗ) на сайті не пізніше, ніж за 7 днів до дати набрання чинності такими змінами. Отримувач зобов`язується регулярно ознайомлюватись з опублікованими на сайті новими редакціями договору. Датою ознайомлення отримувача з оприлюдненою інформацією вважається момент, з якого інформація отримала вигляд доступної для отримувача відповідно до умов цього договору.
У п.2 розділу XIV. Інші умови вказано, що договір укладено з урахуванням положень Порядку №738.
На день приєднання відповідача до умов договору діяла вищезазначена редакція.
У подальшому форма договору була викладена у редакції наказу Міністерства економіки України від 24.05.2023 №4021 та вносилися зміни згідно з наказами Міністерства економіки України №17803 від 23.11.2023, №26810 від 28.11.2024 та наказом Міністерства економіки України, довкілля та сільського господарства №635 від 14.01.2026, а саме:
- до п.1 розділу V цього договору: "Обов`язковою умовою договору, крім надання мікрогранту отримувачам, визначеним абзацами другим та п`ятим пункту 4 Порядку, є створення протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку робочих місць у значенні, наведеному в абзаці третьому пункту 20 Порядку, залежно від розміру мікрогранту, визначеного пунктом 4 Порядку, та працевлаштування на них осіб не менше як 24 місяці протягом трирічного строку реалізації проекту. У разі призову отримувача на військову службу під час мобілізації або укладання контракту на проходження військової служби, що підтверджується відповідними документами та заявою на ім`я керівника регіонального центру зайнятості, виконання обов`язкової умови договору тимчасово зупиняється та продовжується після демобілізації отримувача.";
- до пп.5 п.2 розділу VI. Права та обов`язки сторін договору: "повернути до Уповноваженого банку на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту, суму отриманого мікрогранту в повному обсязі в разі невиконання обов`язкової умови";
- п.2 розділу XIV. Інші умови викладено у наступній редакції: "Договір укладено з урахуванням положень Порядку. У разі розбіжності між умовами договору та умовами Порядку пріоритетними є умови Порядку."
Пунктом 1 Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 № 738 (в редакції станом на дату укладення договору) визначено, що метою надання безповоротної державної допомоги у формі мікрогрантів є сприяння зайнятості населення, створення або розвиток власного бізнесу. Джерелами фінансування надання мікрогрантів отримувачам є кошти: Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття (далі - Фонд); державного бюджету, у тому числі кошти, що надходять на рахунок Мінекономіки "Фонд підтримки малого та середнього бізнесу", відкритий у Національному банку, на який зараховуються добровільні внески (благодійні пожертви) від фізичних та юридичних осіб приватного права та/або публічного права в національній та іноземній валюті.
Надання мікрогрантів здійснюється Мінекономіки через АТ "Ощадбанк" (далі - уповноважений банк) на підставі рішень Державного центру зайнятості, включених до подання про надання мікрогрантів (далі - подання), відповідно до договору про взаємодію між Мінекономіки, уповноваженим банком та Державним центром зайнятості (п. 6 Порядку).
Відповідно до абз. 1,2 п. 20 Порядку, для отримання мікрогранту отримувач підписує договір про надання мікрогранту (далі - договір мікрогранту) за формою, встановленою Мінекономіки. У договорі мікрогранту обов`язково зазначаються цілі використання мікрогранту з переліку, визначеного пунктом 5 цього Порядку, умови, невиконання або неналежне виконання яких може призвести до повернення отримувачем отриманих коштів.
Згідно з абз. 4 п.20 Порядку, у разі невиконання обов`язкової умови договору мікрогранту отримувач зобов`язаний повернути різницю між сумою отриманого мікрогранту та фактично сплаченими податками, зборами (обов`язковими платежами), єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Відповідне рішення приймається регіональним центром зайнятості. Отримувач здійснює повернення зазначеної різниці уповноваженому банку не пізніше останнього робочого дня місяця, у якому спливає трирічний строк реалізації проекту. Уповноважений банк протягом п`яти робочих днів повертає зазначені кошти на рахунок Мінекономіки, відкритий в Казначействі, для подальшого їх перерахування до Державного бюджету України в установленому порядку. Неповернуті отримувачем кошти стягуються з нього відповідно до законодавства.
У подальшому згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 1156 від 12.10.2022 "Деякі питання фінансування та підтримки малого та середнього бізнесу" до Порядку внесено зміни та викладено абз.5 п.20 Порядку у наступній редакції : "У разі невиконання обов`язкової умови договору мікрогранту отримувач зобов`язаний повернути різницю між сумою отриманого мікрогранту та фактично сплаченими податками та зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Відповідне рішення приймається регіональним центром зайнятості. Отримувач здійснює повернення зазначеної різниці уповноваженому банку не пізніше останнього робочого дня місяця, у якому спливає трирічний строк реалізації проекту, на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту."
Згідно з абз. 11 п.20 Порядку (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №540 від 19.05.2023), у разі коли отримувачем протягом трирічного строку реалізації проекту сплачено податки та збори, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за працівників, працевлаштованих на умовах цього Порядку, у сумі, що є меншою, ніж отриманий мікрогрант, різниця між сумою мікрогранту та сплаченими податками та зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за працевлаштованих згідно з цим Порядком працівників повертається отримувачем не пізніше останнього робочого дня місяця, у якому спливає трирічний строк реалізації проекту.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1157 від 07.11.2023 п.20 Порядку доповнено наступними абзацами: "Для цілей цього Порядку до фактично сплачених податків і зборів належать: податок на прибуток підприємств, екологічний податок, рентна плата, єдиний податок, податок на доходи фізичних осіб, сплачений з доходу, отриманого від провадження господарської діяльності такої фізичної особи, та податок на доходи фізичних осіб, сплачений за працевлаштованих згідно з цим Порядком працівників; до фактично сплаченого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування належить єдиний внесок, сплачений за працевлаштованих згідно з цим Порядком працівників."
Згідно з абз.11 п.20 Порядку в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 491 від 26.04.2024: "У разі коли отримувачем протягом трирічного строку реалізації проекту сплачено податки та збори, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за працівників, працевлаштованих на умовах цього Порядку, у сумі, що є меншою, ніж отриманий мікрогрант, різниця між сумою мікрогранту та сплаченими податками та зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за працевлаштованих згідно з цим Порядком працівників або за себе для отримувачів, визначених абзацом другим пункту 4 цього Порядку, повертається отримувачем не пізніше останнього робочого дня місяця, в якому закінчується трирічний строк реалізації проекту. Для цілей цього Порядку до фактично сплачених податків і зборів належать: податок на прибуток підприємств, екологічний податок, рентна плата, єдиний податок, податок на доходи фізичних осіб, сплачений з доходу, отриманого від провадження господарської діяльності такої фізичної особи, та податок на доходи фізичних осіб, сплачений за працевлаштованих згідно з цим Порядком працівників; до фактично сплаченого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування належить єдиний внесок, сплачений за працевлаштованих згідно з цим Порядком працівників."
У подальшому в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1043 від 06.09.2024 у абз.11 п.20 Порядку було визначено: "У разі коли отримувачем протягом трирічного строку реалізації проекту сплачено податки та збори, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за працівників, працевлаштованих на умовах цього Порядку, або за себе для отримувачів, визначених абзацами другим та п`ятим пункту 4 цього Порядку, в сумі, що є меншою, ніж отриманий мікрогрант, різниця між сумою мікрогранту і сплаченими податками та зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за працевлаштованих згідно з цим Порядком працівників або за себе для отримувачів, визначених абзацами другим та п`ятим пункту 4 цього Порядку, повертається отримувачем не пізніше останнього робочого дня місяця, в якому закінчується трирічний строк реалізації проекту.".
Відповідно до ч. 1,2 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.
Судом встановлено, що матеріалами справи, заявами по суті підтверджується факт підписання 28.07.2022 відповідачем заяви про приєднання до Договору про надання мікрогранту, форма якого затверджена наказом Міністерства економіки України від 06 липня 2022 року № 1969 (далі - Договір приєднання) та отримання за вказаним договором мікрогранту у розмірі 250 000 грн 00 коп. на реалізацію розробленого бізнес-плану.
Відповідно до п.2,3 р. ХІІІ Договору його умови можуть бути змінені в односторонньому порядку. При цьому, отримувач (відповідач) зобов`язаний за умовами договору ознайомлюватись з опублікованими на сайті новими редакціями договору.
Позивач в межах своїх повноважень, визначених абз. 1 п. 21 Порядку №738 04.08.2025 здійснив перевірку дотримання відповідачем умов договору мікрогранту, за результатами якої було складено акт №1/4.
З огляду на вищезазначені положення договору, позивач зробив висновки про дотримання умов договору, а саме з урахуванням змін, які були внесені до форми договору та Порядку №738 після приєднання відповідача до договору.
З матеріалів справи слідує, що на дату приєднання відповідача до договору (28.07.2022) обов`язковою умовою договору було створення робочих місць та у випадку порушення такої умови наступав обов`язок повернути різницю між сумою отриманого мікрогранту, та фактично сплаченими податками, зборами, ЄСВ.
При цьому, на момент проведення перевірки та прийняття рішення про повернення частини мікрогранту (серпень-вересень 2025) діяла інша редакція форми договору та Порядку №738, а саме абз. 11 п. 20 Порядку №738 (в редакції постанови КМУ №540 від 19.05.2023), згідно якої у разі коли отримувачем протягом трирічного строку реалізації проекту сплачено податки та збори, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за працівників, працевлаштованих на умовах цього Порядку, у сумі, що є меншою, ніж отриманий мікрогрант, різниця між сумою мікрогранту та сплаченими податками та зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за працевлаштованих згідно з цим Порядком працівників повертається отримувачем не пізніше останнього робочого дня місяця, у якому спливає трирічний строк реалізації проекту.
За наведених обставин, є вірним висновок суду першої інстанції, що право на односторонню зміну форми договору передбачено у договорі, тому позивач правомірно застосував при проведенні перевірці та прийнятті наказу №197 від 05.09.2025 положення форми договору та Порядку №738 у редакції на момент прийняття зазначеного рішення.
Разом з цим, обов`язок отримувача коштів мікрогранту повернути різницю між сумою мікрогранту та сплаченими податками та зборами, у разі, коли ним протягом трирічного строку реалізації проекту мікрогранту сплачено податки та збори в сумі, що є меншою, ніж отриманий мікрогрант, не можна вважати видом юридичної відповідальності (санкцією), оскільки такий обов`язок є фактично правовим наслідком невиконання отримувачем вимог Порядку №738.
Так, згідно з абз.4 п.20 Порядку Порядку № 738, у разі невиконання обов`язкової умови договору мікрогранту отримувач зобов`язаний повернути різницю між сумою отриманого мікрогранту та фактично сплаченими податками, зборами (обов`язковими платежами), єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Відповідне рішення приймається регіональним центром зайнятості. Отримувач здійснює повернення зазначеної різниці уповноваженому банку не пізніше останнього робочого дня місяця, у якому спливає трирічний строк реалізації проекту. Уповноважений банк протягом п`яти робочих днів повертає зазначені кошти на рахунок Мінекономіки, відкритий в Казначействі, для подальшого їх перерахування до Державного бюджету України в установленому порядку. Неповернуті отримувачем кошти стягуються з нього відповідно до законодавства.
Протилежні доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та є лише власним тлумаченням відповідачем умов укладеного з позивачем договору та норм чинного законодавства.
З матеріалів справи слідує, що визначена позивачем різниця між сумою отриманого мікрогранту та фактично сплаченими податками та зборами, ЄСВ становить 32 616,29 грн.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1157 від 07.11.2023 п.20 Порядку №738 доповнено наступними абзацами: "Для цілей цього Порядку: до фактично сплачених податків і зборів належать: податок на прибуток підприємств, екологічний податок, рентна плата, єдиний податок, податок на доходи фізичних осіб, сплачений з доходу, отриманого від провадження господарської діяльності такої фізичної особи, та податок на доходи фізичних осіб, сплачений за працевлаштованих згідно з цим Порядком працівників; до фактично сплаченого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування належить єдиний внесок, сплачений за працевлаштованих згідно з цим Порядком працівників."
У подальшому в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1043 від 06.09.2024 у абз.11 п.20 Порядку № 738 було визначено: "У разі коли отримувачем протягом трирічного строку реалізації проекту сплачено податки та збори, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за працівників, працевлаштованих на умовах цього Порядку, або за себе для отримувачів, визначених абзацами другим та п`ятим пункту 4 цього Порядку, в сумі, що є меншою, ніж отриманий мікрогрант, різниця між сумою мікрогранту і сплаченими податками та зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за працевлаштованих згідно з цим Порядком працівників або за себе для отримувачів, визначених абзацами другим та п`ятим пункту 4 цього Порядку, повертається отримувачем не пізніше останнього робочого дня місяця, в якому закінчується трирічний строк реалізації проекту."
Для цілей цього Порядку :
- до фактично сплачених податків і зборів належать податок на прибуток підприємств, екологічний податок, рентна плата, єдиний податок, податок на доходи фізичних осіб, сплачений з доходу, отриманого від провадження господарської діяльності такої фізичної особи, військовий збір та податок на доходи фізичних осіб, сплачений за працевлаштованих згідно з цим Порядком працівників;
- до фактично сплаченого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування належить єдиний внесок, сплачений за працевлаштованих згідно з цим Порядком працівників та/або за себе для отримувачів, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку як фізичні особи - підприємці.
Тому, зважаючи на надходження коштів мікрогранту на рахунок відповідача 22.08.2022, трирічний строк реалізації проекту мікрогранту сплив 22.08.2025.
Абзацами 14-16 п. 21 Порядку № 738 передбачається процедура обміну інформацією між Державною службою зайнятості, Пенсійним фондом України та ДПС про суми сплачених податків, зборів (обов`язкових платежів), єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування сплаченими отримувачем мікрогранта в тому числі і за працевлаштованих працівників взятих на роботу в умовах отриманого мікрогранту.
В порядку обміну інформацією між Державною службою зайнятості, Пенсійним фондом України та ДПС на засіданні Комісії Сумського обласного центру зайнятості з питань надання мікронгрантів/грантів на створення або розвиток власного бізнесу було встановлено що після закінчення трирічного терміну реалізації проекту у 5 (п`яти) отримувачів мікрогранту, зокрема і ТОВ "ПАК СУМИ" встановлено невиконання умов договору про надання мікрогранту, а саме, встановлено наявність різниці між сумою отриманого гранту та сумою сплачених податків, зборів, ЄСВ за працівників працевлаштованих на умовах Порядку, в даному випадку на суму 32 616 грн 29 коп.
Вказана обставина підтверджується Протоколом засідання Комісії Сумського обласного центру зайнятості з питань надання мікронгрантів/грантів на створення або розвиток власного бізнесу № 2 від 01.09.2025.
На підставі протоколу, в подальшому був прийнятий наказ Сумського обласного центром зайнятості № 197 від 05.09.2025 "Про повернення різниці між сумою отриманого мікрогранту і сплаченими податками і зборами після закінчення трирічного строку реалізації проекту" на суму 32 616 грн 29 коп.
Аналогічна інформація щодо наявності у відповідача заборгованості між різницею від сплачених податків, ЄСВ та отриманого мікрогранту у сумі 31835 грн 79 коп. була відображена у Довідці про виконання умов договору мікрогранту/гранту від 26.08.2025.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що розмір сплачених податків, зборів, ЄСВ за працівників працевлаштованих на умовах Порядку №738, за період реалізації проекту мікрогранту склав 217 383,71 грн.
Наведене в сукупності свідчить про безпідставність доводів скаржника, наведених в апеляційній скарзі про недоведеність позивачем заявленої суми боргу.
Таким чином, дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та ухвалив законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.
Інші доводи, на які посилається скаржник під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позову.
Відповідно до ст.ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі рішення від 22.06.2026 відсутні.
Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів також погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат, а витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги відповідно до статті 129 ГПК України покладаються судом на апелянта, оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 129, 267-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАК СУМИ" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Сумської області від 22.06.2026 у справі №920/626/26 залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАК СУМИ".
Матеріали справи №920/626/26 повернути Господарському суду Сумської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко 

Судді О.О. Хрипун

К.В. Тарасенко