10.08.2026 Провадження по справі № 2/940/695/26 
Справа № 940/967/26

РІШЕННЯ
Іменем України

10 серпня 2026 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді        Мандзюка С.В.

за участю секретаря судового засідання      Мудрик Н.А. 

розглянувши в приміщенні суду в м. Тетієві в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 71425617 від 21.04.2025 та № 8261558 від 30.01.2025,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (надалі - ТОВ «Фінпром Маркет») звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість за договором № 71425617 від 21.04.2025 та за договором № 8261558 від 30.01.2025 у загальному розмірі 17808,80 гривень та понесені судові витрати.
В обґрунтування позову зазначено, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договори про надання коштів у кредит, зокрема, договір № 71425617 від 21.04.2025 та договір № 8261558 від 30.01.2025.
Кредитодавцем ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконано зобов`язання за вказаними договорами, зокрема надано відповідачці у власність грошові кошти в розмірі 3500,00 грн та в розмірі 4800,00 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідачки.
Натомість, відповідачкою взяті на себе договірні зобов`язання належним чином не виконано, у зв`язку з чим виникла заборгованість за договорами.
Крім того зазначено, щоТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали договір факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025 р., за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за вказаними вище кредитними договорами. 
З огляду на зазначене, ТОВ «Фінпром Маркет» просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором № 71425617 від 21.04.2025 у розмірі 9452,00 грн та за договором № 8261558 від 30.01.2025 у розмірі 8356,80 грн.
Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 04.06.2026 відкрито провадження в справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідачка ОСОБА_1 отримала копію ухвали про відкриття провадження, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
У встановлений судом строк відзив на позовну заяву відповідачка не надала, відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 21.04.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит № 71425617, умовами якого встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 3500,00 грн. строком на 17 днів (з 21.04.2025 по 07.05.2025 р.), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.246 %, які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 10% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 350,00 грн). 
Цей договір підписано відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором63742. 
Крім того, 07.05.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 14880854 до договору про надання коштів у кредит № 71425617, за умовами якої сторони домовились - предметом якої є пролонгація строку кредитування на 17 днів (в результаті чого строк кредитування складає - 34 днів тобто до 24.05.2025) та змінено денну процентну ставку (фіксовану) з 0,246 % на 1 %. 
Додатковий договір підписано відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором50726. 
Крім того, 03.06.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 15078961 до договору про надання коштів у кредит №71425617, за умовами якої сторони домовились про реструктуризацію заборгованості позичальника в розмірі 4815,00 грн на 120 днів та визначити графік погашення заборгованості. 
Додатковий договір підписано відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором21046.
Кредитодавцем ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконано договірні зобов`язання, зокрема надано відповідачці грошові кошти в розмірі 3500,00 грн шляхом їх перерахування на банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою, виданою АТ «Таскомбанк».
Водночас, на виконання ухвали Тетіївського районного суду Київської області від 04.06.2026 АТ «ПУМБ» надано інформацію щодо зарахування грошових коштів у сумі 3500,00 гривень на платіжну картку № НОМЕР_1 , яка емітована на ім`я ОСОБА_1 
16.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу № 16/10/25, за умовами якого ТОВ «Фінпром Маркет» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, зокрема до ОСОБА_1 за договором про надання коштів у кредит № 71425617.
Відповідно до Реєстру прав вимог № 16/10/25-02 від 16.10.2025, кредитодавець/клієнт відступив фактору/позивачу право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 71425617 від 21.04.2025 в сумі 9452,00 грн, з яких: 3500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 310,00 грн - сума заборгованості за комісією; 5617,00 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою. 
Відповідачка скористалася кредитними коштами, але не виконує належним чином договірні зобов`язання, внаслідок чого, згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість за договором № 71425617 від 21.04.2025 становить 9452,00 грн, з яких: 3500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 310,00 грн - сума заборгованості за комісією; 5617,00 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою. 
Крім того, 30.01.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит № 8261558, умовами якого встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 4800,00 грн строком на 357 днів ( з 30.01.2025 по 21.01.2026), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,95 %, які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25 % від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 828,00 грн.). 
Цей договір підписано відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором765473. 
Кредитодавцем ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконано договірні зобов`язання, зокрема надано відповідачці грошові кошти в розмірі 4800,00 грн шляхом їх перерахування на банківську платіжну картку № НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою, виданою ТОВ «ФК «Фінекспрес».
Водночас, на виконання ухвали Тетіївського районного суду Київської області від 04.06.2026 АТ «ПУМБ» надано інформацію щодо зарахування грошових коштів у сумі 4800,00 гривень на платіжну картку№ НОМЕР_2 , яка емітована на ім`я ОСОБА_1 
16.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу № 16/10/25, за умовами якого ТОВ «Фінпром Маркет» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, зокрема до ОСОБА_1 за договором № 8261558.
Відповідно до Реєстру прав вимог № 16/10/25-01 від 16.10.2025 кредитодавець/клієнт відступив фактору/позивачу право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 8261558 від 30.01.2025 в сумі 8356,80 грн, з яких: 4800,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3556,80 грн - сума заборгованості за відсотками.
Відповідачка скористалася кредитними коштами, але не виконує належним чином договірні зобов`язання, внаслідок чого, згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість за договором № 8261558 від 30.01.2025 становить 8356,80 грн, з яких: 4800,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3556,80 грн - сума заборгованості за відсотками.
Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ч. 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону).
Згідно з ч. 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Частинами 1 та 2 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Так, надані ТОВ «Фінпром Маркет»докази, які досліджені судом, підтверджують факт порушення відповідачкою взятих на себе зобов`язань за договором № 71425617 від 21.04.2025 та за договором № 8261558 від 30.01.2025.
Водночас, відповідачкою не надано до суду відзиву на позовну заяву, а також доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованості чи контррозрахунку суми заборгованості за кредитними договорами.
З огляду на наведені вище норми права, встановлені фактичні обставини справи, враховуючи, що відповідачка ОСОБА_1 взяті на себе договірні зобов`язання належним чином не виконала, кредитні кошти разом з відсотками не повертає, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем ТОВ «Фінпром Маркет», до якого перейшло право вимоги, розмір якої підтверджено позивачем та відповідачкою не спростовано, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.
Разом з тим, відповідно до ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання щодо  розподілу між сторонами судових витрат. 
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Отже, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2662,40 грн підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Щодо стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн, суд зазначає таке.
Так, на підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу до матеріалів справи надано:договір про надання правничої допомоги № 25-08/25 ФП від 25.08.2025, укладеного між адвокатом Ткаченко Ю.О. та ТОВ «Фінпром Маркет», з додатками до договору;платіжну інструкцію кредитового переказу коштів від 25.03.2026; ордер на надання правничої (правової) допомоги від 03.09.2025; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Крім того, у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, обґрунтовуючи правові підстави стягнення витрат на професійну правову допомогу, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Також, у рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Водночас, суд бере до уваги, що у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Також, у постанові Верховного Суду від 13.05.2021 у справі № 903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.
Отже, беручи до уваги положення ЄСПЛ, висновки Верховного Суду, враховуючи співмірність складності справи та обсягу виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що зазначені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн є завищеними та не співмірними згідно з обставинами цієї справи.
Зокрема, суд зауважує, що ця справа стосується стягнення заборгованості за договорами у справі незначної складності, з огляду на ціну позову, тому, підготовка документів для звернення до суду у межах зазначеної справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи.
Відтак, з огляду на викладене, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, складність та категорію справи, розгляд якої здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд дійшов висновку, що справедливим буде зменшення розміру витрат, понесених на надання професійної правничої допомоги до 3500,00 гривень, які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.
На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 10, 12, 76, 81, 82, 137, 141, 178, 247, 264-268, 279, 354 ЦПК України, статтями 207, 509, 512, 514, 525, 526, 527, 536, 610, 611, 626, 628, 633, 634, 1048, 1054, 1055, 1077 ЦК України, суд

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №71425617 від 21.04.2025 та № 8261558 від 30.01.2025 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», код ЄДРПОУ 43311346, місцезнаходження за адресою: вул. Садова, буд. 31/33, м. Ірпінь, Київська область, 08205, заборгованість за договором № 71425617 від 21.04.2025 у розмірі 9452 (дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят дві) гривні 00 копійок, за договором № 8261558 від 30.01.2025 у розмірі 8356 (вісім тисяч триста п`ятдесят шість) гривень 80 копійок, понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.
Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Суддя         С.В. МАНДЗЮК