ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2026 року м. Чернігів Справа № 620/6210/26

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді - Бородавкіної С.В., 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі – в/ч НОМЕР_1 , відповідач), у якому просить:
- визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у нарахуванні та виплаті додаткової винагороди, відповідно до Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100000,00 грн., у розрахунку на місяць, за періоди з 27.02.2022 року по 21.03.2022 року, з 17.03.2022 року по 17.04.2022 року, з 11.05.2022 року по 23.05.2022 року, з 23.05.2022 року по 06.06.2022 року, з 06.06.2022 року по 06.07.2022 року, з 12.07.2022 року по 20.07.2022 року, з 20.07.2022 року по 20.08.2022 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини;
- зобов`язання нарахувати та виплатити відповідача додаткову винагороду, відповідно до Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000,00 грн., у розрахунку на місяць, за періоди з 27.02.2022 року по 21.03.2022 року, з 17.03.2022 року по 17.04.2022 року, з 11.05.2022 року по 23.05.2022 року, з 23.05.2022 року по 06.06.2022 року, з 06.06.2022 року по 06.07.2022 року, з 12.07.2022 року по 20.07.2022 року, з 20.07.2022 року по 20.08.2022 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачем протиправно не було нараховано та виплачено додаткову винагороду в розмірі 100000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Ухвалою судді від 24.06.2026 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов.
У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позов, у якому зазначено, що на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 16.06.2026 №2767 позивачу було виплачену додаткову винагороду у розмірі 100 000 грн, встановлену Постановою №168 на період дії воєнного стану у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого за періоди з 27.02.2022 по 21.03.2022, з 11.05.2022 по 22.05.2022, з 04.06.2022 по 05.06.2022, з 12.07.2022 по 20.07.2022. 
Щодо позовних вимог в частині нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн за період з 17.03.2022 по 17.04.2022 зазначено, що пунктом 8 окремого доручення Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298 встановлено, що у період дії воєнного стану, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, додаткову винагороду виплачувати у розмірі 100 000 гривень за весь час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії. З аналізу вищенаведеного слідує, що військовослужбовці набувають право на виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн за наявності висновку (постанови) ВЛК , оформленого у формі довідки ВЛК, в якій зазначена інформація про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) відноситься за ступенем важкості до тяжких. Проте довідка військово-лікарської комісії від 17.03.2022 №767, на підставі якої позивач вибув у відпустку за станом здоров`я не містить такої інформації, а тому позивач не набув права на виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн за час перебування у такій відпустці. 
Щодо позовних вимог в частині нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн за період з 23.05.2022 по 06.06.2022 зазначено, що 23.05.2022 позивача було виписано з КНП "МЛЕ ТА ШМД" ЗМР, після чого останній прибув у розташування підрозділу. У період з 23.05.2022 по 03.06.2022 перебував у розташуванні підрозділу військової частини НОМЕР_1 . 04.06.2026 позивач вибув до військової частини НОМЕР_2 (військовий шпиталь) з метою лікування. Згідно виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2500, виданої військовою частиною НОМЕР_2 (додана позивачем до матеріалів позовної заяви) слідує, що у період з 04.06.2022 по 05.06.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у даному медичному закладі, у зв`язку з отриманим 27.02.2022 пораненням під час виконання бойового завдання при захисті Батьківщини. 06.06.2022 позивача було виписано з даного медичного закладу та після чого останній вибув у відпустку за станом здоров`я на 30 календарних днів. Таким чином, позивачу за період з 04.06.2022 по 05.06.2022 перебування на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я була нарахована та виплачена додаткова винагорода у розмірі 70 000 грн (з урахуванням нарахованої та виплаченої додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн) в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я.
Щодо позовних вимог позивача в частині нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн за період з 06.06.2022 по 06.07.2022, зазначено таке.
У період з 04.06.2022 по 05.06.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у в/ч НОМЕР_2 та 06.06.2022 вибув у відпустку за станом здоров`я на 30 календарних днів. Позивач вибув у дану відпустку згідно рекомендацій, які зазначені у виписці з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2500. Однак військовослужбовці набувають право на виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн за наявності висновку (постанови) ВЛК, оформленого у формі довідки ВЛК, в якій зазначена інформація про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) відноситься за ступенем важкості до тяжких. З аналізу виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2500 слідує, що по-перше, даний медичний документ не є висновком (постановою) ВЛК, оформленим у формі довідки ВЛК, а по друге, даний медичний документ не містить інформації про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) позивача відноситься за ступенем важкості до тяжких. Отже, позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими.
Щодо позовних вимог в частині нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн за період з 20.07.2022 по 20.08.2022.
20.07.2022 позивачу проведено медичний огляд військово-лікарською комісією. Згідно даної довідки ВЛК постановлено: «Травма, ТАК, пов`язана з виконанням військових обов`язків, пов`язаних з захистом Батьківщини. На підставі статті 81 графи II Розкладу хвороб, графи _ТДВ потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів». На підставі даного висновку ВЛК позивач 21.07.2022 вибув у відпустку на 30 календарних днів. При цьому, за період перебування у такій відпустці позивачу не нараховувалася та не виплачувалося додаткова винагорода у розмірі 100 000 грн. Пунктом 7 окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, встановлено, що у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень також включати військовослужбовців, зокрема які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько- експертної) комісії. Тобто, військовослужбовці набувають право на виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн за наявності висновку (постанови) ВЛК, оформленого у формі довідки ВЛК, в якій зазначена інформація про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) відноситься за ступенем важкості до тяжких. Однак довідка ВЛК, на підставі якої позивач вибув у відпустку за станом здоров`я не містить такої інформації, а тому позивач не набув права на виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн за час перебування у такій відпустці.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
ОСОБА_1 у період з 23.11.2020 по 27.02.2026 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 , що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_3 (а.с.23-26).
Відповідно до виписки із історії хвороби №3626 стоматологічного відділення Чернігівської обласної лікарні ОСОБА_1 у період з 27.02.2022 по 21.03.2022 перебував на лікуванні. Діагноз при надходженні: осколкове поранення обличчя, осколковий двобічний перелом нижньої щелепи, рвана рана лівої підщелепної обличчя (а.с.36).
Відповідно до довідки ВЛК в/ч НОМЕР_2 від 17.03.2022 №767 солдату ОСОБА_1 проведено медичний огляд ВЛК НОМЕР_2 17.03.2022. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) стан після МОС (27.03.2022) з приводу вогнепального поранення лівої щелепи (поранення 27.03.2022) з тимчасовим порушенням функції. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів (а.с.38).
Відповідачем не заперечується, що після вказаного лікування та на підставі даного висновку позивачу була надана відпустка за станом здоров`я 30 календарних днів.
У період з 11.05.2022 по 23.05.2022 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №6058. Повний діагноз (основне захворювання, супутні захворювання та ускладнення): Загострення хронічного травматичного остеомієліту нижньої щелепи зліва. Хибний суглоб нижньої щелепи в ділянці відсутнього 31 зуба (а.с.39-40). 
У період з 04.06.2022 по 06.06.2022 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в в/ч НОМЕР_2 , що підтверджується випискою №2500 із медичної карти амбулаторного (стаціаонарного) хворого. Повний діагноз (основне захворювання, супутні захворювання та ускладнення) : основне захворювання: Стан після операції – ревізії та остеосинтезу нижньої щелепи зліва з приводу хибного суглобу нижньої щелепи в ділянці відсутнього 31 зуба (операція 17.05.2022). Потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів. (а.с.41-42).
Після зазначеного лікування та на підставі висновку з 06.06.2022 позивачу була надана відпустка за станом здоров`я на 30 календарних днів, що не заперечується відповідачем.
У період з 12.07.2022 по 20.07.2022 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в Державній установі «Інститут отоларингології ім.проф. О.С. Коломійченка НАМН України». Повний діагноз (основне захворювання, супутні захворювання та ускладнення): Акубаротравма, мінно вибухова травма. Лівобічний перфоративний отит. Поєднана лицева травма. Гостра сенсо-невральна припухлуватість зліва (а.с.43-44).
Відповідно до довідки ВЛК позаштатної тимчасово діючої комісії ДУ «Інститут отоларингології ім.проф. О.С. Коломійченка НАМН України» молодшому сержанту ОСОБА_1 проведено медичний огляд ВЛК №66 20.07.2022. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) Акубаротравма (27.02.22), мінно-вибухова травма. Перфорація барабанної перетинки зліва. Стан після операції (17.05.22) ревізії та остеосинтезу нижньої щелепи зліва з приводу хибного суглобу нижньої щелепи. Травма – ТАК, пов`язана з виконанням військових обов`язків, пов`язаних з захистом Батьківщини. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів (а.с.45).
Відповідачем не заперечується, що на підставі даного висновку позивачу була надана відпустка за станом здоров`я на 30 календарних днів.
Згідно із довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) в/ч НОМЕР_1 від 19.08.2022 №1857 старший солдат ОСОБА_1 27.02.2022 одержав поранення: Вогнепальне поранення обличчя, осколковий перелом нижньої щелепи в області кута зліва і між 41,42 рвана рана лівої підщелепної області проникаюча в порожнину рота. Проникаюча рана лівої ? грудної клітини з наявністю осколкового гематораксу. За обставин: 27.02.2022 близько 01:45 між селом Анисів та селом Лукашівка Чернігівського району Чернігівської області, під час виконання бойового завдання при захисті Батьківщини, внаслідок артилерійського обстрілу з боку ворога, отримав осколкове поранення. Травма ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (а.с.35).
Згідно із довідкою ВЛК в/ч НОМЕР_2 від 22.08.2022 №1332 ОСОБА_1 проведено медичний огляд гарнізонною ВЛК в/ч НОМЕР_2 22.08.2022. Діагноз постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Наслідки ВТ: (27.02.2022): акубаротравми, вогнепального поранення обличчя, вогнепального проникаючого поранення, в ділянці лівої підщелепової області, в ротову порожнину з вогнепальним переломом нижньої щелепи в області кута зліва між 41,42 зуба, проникаючого поранення лівої грудної клітини з наявністю чужорідного тіла (металевого осколка), лівобічного пневмотораксу, лікованого оперативно (27.02.2022 -ПХО вогнепальних ран, 17.05.2022- ревізія та остеосинтез нижньої щелепи зліва) у вигляді зміцнілих шкірних рубців, консолідованого перелому нижньої щелепи з незначним порушенням функції. Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини (а.с.46).
Відповідно до довідки ВЛК в/ч НОМЕР_4 від 18.10.2023 №11598 ОСОБА_1 проведено медичний огляд військово-лікарською комісією при в/ч НОМЕР_4 18.10.2023. Діагноз: Наслідки перенесеної вибухової травми (27.02.2023), акубаротравми з посттравматичним розривом лівої барабанної перетинки у вигляді змішаної приглухуватості ліворуч 1 ст. зі сприйняттям ШМ 2,5 м. на ліве вухо (стан після операції: 13.07.2023-тампонопластики); вогнепального перелому нижньої щелепи (27.02.2022) у вигляді зміцнілих рубців, консолідованого перелому з незначним порушенням функції (стан після операцій: 27.02.2022-ПХО, 17.05.2022-ревізії, остеосинтез нижньої щелепи); вогнепального осколкового сліпого поранення м`яких тканин грудної клітки у вигляді зміцнілих рубців без порушення функції. Травма, поранення тяжкого ступеня. Травма, поранення, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини (а.с.48).
Згідно із довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ №793644 ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності з 01.11.2023. Причина інвалідності поранення, так, пов`язане із захистом Батьківщини. Дата чергового переогляду – червень 2025 (а.с.49-50).
Відповідно до Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилається до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів №12/25/1875/ВТ від 15.07.2025 ОСОБА_1 встановлена третя ІІІ (група інвалідності). Причина інвалідності: поранення (контузії, травми, каліцтва), захворювання або інші ушкодження здоров`я, одержані під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди. Наявний висновок ВЛК, або ЛЕК, або МВЛК Збройні Сили України: Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини (а.с.51).
Відповідно до витягу із наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.02.2026 №59 старшого сержанта ОСОБА_1 , сержанта із матеріального забезпечення самохідної артилерійської батареї самохідною артилерійською дивізіону військової частин НОМЕР_1 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 07.02.2026 №15-рс (за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №19/25/1875/В, №19/25/1875/Р від 15.07.2025 на підставі статті 26 частини 5 пункту 3 підпункту „б” (за станом здоров`я) Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у запас, з 27.02.2026 виключено зі списків особового складу в/ч НОМЕР_1 . Знято з усіх видів забезпечення з 27.02.2026. Вважати таким, що 27.02.2026 справи та посаду здав та направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.27).
У травні 2026 року позивач звернувся із заявою до відповідача, у якій просив нарахувати та виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом),пов`язаним із захистом Батьківщини та у відпустці для лікування після тяжкого поранення, за періоди з 27.02.2022 року по 21.03.2022 року, з 17.03.2022 року по 17.04.2022 року, з 11.05.2022 року по 23.05.2022 року, з 23.05.2022 року по 06.06.2022 року, з 06.06.2022 року по 06.07.2022 року, з 12.07.2022 року по 20.07.2022 року, з 20.07.2022 року по 20.08.2022 року (а.с.31-34).
Відповідь на вищезазначену заяву позивачем отримана не була, проте згідно із наказом командира в/ч НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 16.06.2026 №2767 про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям в/ч НОМЕР_1 здійснено перерахунок додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 , які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва) за період стаціонарного лікування в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), які перебувають на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення в розмірі 100 000 грн. 00 коп. з розрахунку на місяць, зокрема, молодшому сержанту ОСОБА_1 за періоди:
з 27.02.2022 по 21.03.2022;
з 11.05.2022 по 22.05.2022;
з 04.06.2022 по 05.06.2022;
з 12.07.2022 по 20.07.2022 на підставі довідки №1857 від 19.08.2022 (а.с.92).
Відповідно до довідки-витягу з розрахунково-платіжних відомостей щодо розміру грошового забезпечення в/ч НОМЕР_1 від 14.07.2026 №1745 ОСОБА_1 нарахована та виплачена додаткова винагорода за перебування на стаціонарному лікуванні за періоди з 27.02.2022 по 21.03.2022; з 11.05.2022 по 22.05.2022; з 04.06.2022 по 05.06.2022; з 12.07.2022 по 20.07.2022 в сумі 102 937,80 грн, що також підтверджується довідкою АТ КБ «Приват Банк про виконання реєстру зарахування коштів на рахунки одержувачів (а.с.93, 94).
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення виплати додаткової винагороди у спірні періоди, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Враховуючи наведене, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно із частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
Частинами другою-четвертою статті 9 Закону № 2011-ХІІ установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні постановлено ввести воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Строк дії воєнного стану в Україні був продовжений з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента від 14.03.2022 № 133/2022, надалі іншими Указами цей строк продовжений до сьогодні.
Одночасно із введенням воєнного стану, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Указом Президента України № 69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Цим же Указом надано доручення Кабінету Міністрів України забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24.02.2022 № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову № 168, якою передбачено на період дії воєнного стану виплату для військовослужбовців додаткової винагороди та встановлено загальні умови щодо її виплати.
Так, відповідно до пункту 1 Постанови № 168 (у первинній редакції) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Редакція зазначеної Постанови, в тому числі її пункту 1, неодноразово змінювалася.
Так, постановами Кабінету Міністрів України № 400 від 01.04.2022 - застосовується з 24 лютого 2022 року; із змінами, внесеними згідно з постановами КМУ № 793 від 07.07.2022 - застосовується з 24 лютого 2022 року, № 43 від 20.01.2023 пункт 1 Постанови № 168 доповнено, серед іншого, абзацами такого змісту:
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000,00 грн, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які, зокрема:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії».
Так, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ № 168, Міністр оборони України видав директиви від 07 березня 2022 року № 248/1217, від 25 березня 2022 року № 248/1298, від 18 квітня 2022 року № 248/1529, доведені до кожної окремої військової частини (установи) у формі телеграм (діяли до 01 червня 2022 року), а потім окреме доручення від 23 червня 2022 № 912/з/29.
У подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 2023 року №43 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168» внесено зміни до пункту 1, зокрема: слова «військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора,», «співробітникам Служби судової охорони,» виключено та після слів «перебуваючи безпосередньо в районах» доповнено словами «їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора».
Наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 44, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 січня 2023 року за № 177/39233 (який застосовується з 01 лютого 2023 року) внесено зміни до Порядку № 260, зокрема доповнено цей Порядок новим розділом: «XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану».
Пунктом 10 розділу ХХХІV Порядку № 260, визначено у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які, зокрема:
- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.
Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.
Пунктом 1.1. I. Загальні положення визначено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Пунктом 21 визначено порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України
У разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення (21.1.)
Відповідно до пункту 21.5. постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема:
а) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочиннихугруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
б) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії.
ґ) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.
Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті "а" цього пункту.
Зазначена постанова приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період перебування в діючій армії.
д) «Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.
У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні.
е) «Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно виникло в того, хто пройшов медичний огляд, до призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом (у тому числі і захворювання, не діагностовані при призові (під час прийому на військову службу), але патогенетично їх розвиток почався до призову (до прийому) на військову службу), і військова служба не вплинула на вже наявне захворювання і придатність до військової служби.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 27.02.2022 одержав поранення, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) в/ч НОМЕР_1 від 19.08.2022 №1857.
У період з 11.05.2022 по 23.05.2022 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №6058.
У період з 04.06.2022 по 06.06.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в в/ч НОМЕР_2 , що підтверджується випискою №2500 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого. 
У період з 12.07.2022 по 20.07.2022 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в Державній установі «Інститут отоларингології ім.проф. О.С. Коломійченка НАМН України».
Згідно із довідкою ВЛК в/ч НОМЕР_2 від 22.08.2022 №1332 Діагноз постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Наслідки ВТ: (27.02.2022): акубаротравми, вогнепального поранення обличчя, вогнепального проникаючого поранення, в ділянці лівої підщелепової області, в ротову порожнину з вогнепальним переломом нижньої щелепи в області кута зліва між 41,42 зуба, проникаючого поранення лівої грудної клітини з наявністю чужорідного тіла (металевого осколка), лівобічного пневмотораксу, лікованого оперативно (27.02.2022 -ПХО вогнепальних ран, 17.05.2022- ревізія та остеосинтез нижньої щелепи зліва) у вигляді зміцнілих шкірних рубців, консолідованого перелому нижньої щелепи з незначним порушенням функції. Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.
Суд зазначає, що питання можливості отримання військовослужбовцями збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою КМУ №168, у тому числі за період лікування досліджувалося Верховним Судом, зокрема у постанові від 27.08.2025 у справі № 280/7364/23. 
У зазначеній постанові Верховний Суд вказав, що у період дії воєнного стану додаткова винагорода до 100 000,00 грн на місяць виплачується за час перебування вказаних військовослужбовців на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Підставою для виплати є відповідна довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва).
Верховний Суд звернув увагу, що умовою її виплати є належне підтвердження фактів: виконання бойових завдань; отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини; перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) у зв`язку з таким пораненням, а також надання відпусток за станом здоров`я через отримане тяжке поранення на підставі висновку військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Також Верховний Суд виснував, що предметом доказування у таких справах має бути з`ясування (у сукупності): за якій конкретний період позивач не отримав належні йому грошове забезпечення та додаткову винагороду; чи перебував він у спірний період на лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних); якщо перебував на лікуванні, то з яких причин - зокрема, чи було це пов`язано з пораненням, контузією, травмою або каліцтвом, отриманими у зв`язку із захистом Батьківщини; чи проходив він у такому випадку саме стаціонарне лікування; чи перебував він після тяжкого поранення у відпустках за станом здоров`я за висновками (постановами) військово-лікарської комісії; та чим це все підтверджується.
Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку, що у період дії воєнного стану додаткова винагорода у розмірі до 100 000 грн на місяць підлягає виплаті військовослужбовцям за час їх перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а також у відпустці для лікування після тяжкого поранення - за наявності відповідного підтвердження, зокрема висновків ВЛК та медичних документів.
З аналізу нормативного регулювання слідує, що саме військово-лікарська комісія у своїй постанові встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм та каліцтв. При цьому відповідне Положення розмежовує такі формулювання: «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини»; «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби»; а також «Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби» та ін.
Саме формулювання постанови ВЛК має вирішальне значення для вирішення питання про право на виплату додаткової винагороди. Зокрема, якщо поранення (контузія, травма, каліцтво) кваліфіковане як пов`язане із захистом Батьківщини - виплата здійснюється. Натомість, якщо встановлено, що поранення (контузія, травма, каліцтво) пов`язане лише з виконанням обов`язків військової служби (поза бойовими діями) або взагалі не пов`язане з проходженням військової служби - підстави для виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн відсутні.
Постанова КМУ № 168 чітко передбачає, що додаткова винагорода виплачується саме за перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у тому числі закордонних, виключно у зв`язку з лікуванням поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.03.2026 по справі №600/367/24.
Довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) в/ч НОМЕР_1 від 19.08.2022 №1857 встановлено, що старший солдат ОСОБА_1 27.02.2022 одержав поранення: Вогнепальне поранення обличчя, осколковий перелом нижньої щелепи в області кута зліва і між 41,42 рвана рана лівої підщелепної області проникаюча в порожнину рота. Проникаюча рана лівої ? грудної клітини з наявністю осколкового гематораксу. За обставин: 27.02.2022 близько 01:45 між селом Анисів та селом Лукашівка Чернігівського району Чернігівської області, під час виконання бойового завдання при захисті Батьківщини, внаслідок артилерійського обстрілу з боку ворога, отримав осколкове поранення. Травма ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.
Наданою позивачем довідкою ВЛК в/ч НОМЕР_2 від 22.08.2022 №1332 підтверджується, що 27.02.2022 позивач одержав акубаротравми, вогнепальне поранення обличчя, вогнепальне проникаюче поранення, в ділянці лівої підщелепової області, в ротову порожнину з вогнепальним переломом нижньої щелепи в області кута зліва між 41,42 зуба, проникаюче поранення лівої грудної клітини з наявністю чужорідного тіла (металевого осколка), лівобічного пневмотораксу. Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.
Оскільки довідкою ВЛК підтверджено прямий зв`язок травми із захистом Батьківщини, а стаціонарне лікування та відпустки для лікування є прямим наслідком цієї травми, підстава для виплати додаткової збільшеної винагороди відповідно до Постанови КМУ № 168 зберігається протягом усього періоду лікування - адже особа перебуває на стаціонарному лікуванні саме у зв`язку з тією самою травмою, що підтверджена довідкою ВЛК та протягом необхідних відпусток для лікування. 
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що відмова відповідача у нарахуванні та виплаті додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168, за всі спірні періоди є протиправною.
При цьому, суд бере до уваги, що відповідачем нарахована та виплачена додаткова винагорода ОСОБА_1 , передбачена постановою КМУ №168, за час перебування на стаціонарному лікуванні за періоди з 27.02.2022 по 21.03.2022; з 11.05.2022 по 22.05.2022; з 04.06.2022 по 05.06.2022; з 12.07.2022 по 20.07.2022 в сумі 102 937,80 грн, на підтвердження чого надані відповідні докази.
Крім того, існують розбіжності у періодах відпусток, зазначених позивачем у позові, та датами його лікування. Оскільки відповідач не заперечує, що надавав зазначені відпустки, однак не підтверджує їх періоди, з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково, шляхом:
визнання протиправної бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року, у розмірі 100 000 гривень на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні за 23.05.2022, 06.06.2022 у зв`язку з отриманим пораненням;
зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, у розмірі 100 000 гривень на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні 23.05.2022 та 06.06.2022 у зв`язку з отриманим пораненням;
визнання протиправної бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, у розмірі 100 000 гривень на місяць пропорційно часу перебування у відпустках для лікування , наданих на підставі: довідки ВЛК в/ч НОМЕР_2 від 17.03.2022 №767; виписки №2500 із медичної карти амбулаторного (стаціаонарного) хворого відділення щелепно-лицевої хірургії і стоматології в/ч НОМЕР_2 ; довідки ВЛК позаштатної тимчасово діючої комісії ДУ «Інститут отоларингології ім.проф. О.С. Коломійченка НАМН України» №66 від 20.07.2022. в/ч НОМЕР_2 .
зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, у розмірі 100 000 гривень на місяць пропорційно часу перебування у відпустках для лікування строком 30 календарних днів, наданих на підставі відповідних довідок.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує таке.
Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення яким надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 та від 11 липня 2013 року №6-рп/2013.
Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частина третя вказаної статті).
Таким чином, послуги зі складання позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг є різновидом правової допомоги, витрати на яку включаються до складу судових витрат.
За змістом статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною чи третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, установлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (послуг), виконаних (наданих) адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути сумірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частин 7, 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, установлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим і пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Також, за змістом частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим і пропорційним до предмету спору.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір — обґрунтованим (пункт 268).
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надані суду: договір про надання правничої допомоги від 26.05.2026, ордер наданих послуг правової допомоги, акт виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги №135 від 26.05.2026, квитанція до прибуткового касового ордеру від №135 від 26.05.2026. Сума гонорару становить 8 000,00 грн (а.с. 52-56).
Разом з тим, суд зазначає, що спір, який виник між сторонами, віднесений Кодексом адміністративного судочинства України до справ незначної складності. Крім того, суду не надано доказів того, що витрати на правничу допомогу в сумі 8 000,00 грн були неминучими. 
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг) та ціною позову, а тому, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про зменшення розміру таких витрат до 5 000,00 грн, що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме у зазначеному розмірі.
Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року, у розмірі 100 000 гривень на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні 23.05.2022 та 06.06.2022 у зв`язку з отриманим пораненням;
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, у розмірі 100 000 гривень на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні 23.05.2022 та 06.06.2022 у зв`язку з отриманим пораненням.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, у розмірі 100 000 гривень на місяць пропорційно часу перебування у відпустках для лікування.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, у розмірі 100 000 гривень на місяць пропорційно часу перебування у відпустках для лікування, наданих відповідно до: довідки ВЛК в/ч НОМЕР_2 від 17.03.2022 №767; виписки №2500 із медичної карти амбулаторного (стаціаонарного) хворого відділення щелепно-лицевої хірургії і стоматології в/ч НОМЕР_2 ; довідки ВЛК позаштатної тимчасово діючої комісії ДУ «Інститут отоларингології ім.проф. О.С. Коломійченка НАМН України» №66 від 20.07.2022. в/ч НОМЕР_2 .
У задоволенні інших позовних вимог – відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 26 серпня 2026 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ).
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ).

Суддя С.В. Бородавкіна