Справа № 353/612/26
Провадження № 2/353/592/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 року	м.Тлумач	

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого - судді Мотрук Л.І., 
з участю секретаря судового засідання Стельмах В.Р., 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумач в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, - 
в с т а н о в и в :
Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник – адвокат Розумович Р.І., звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 . Свої вимоги обґрунтували тим, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 26.05.2003 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 637351 від 26.05.2003 року ОСОБА_1 та її цивільному чоловіку  ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить по 1/2 частці житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями і спорудами, за адресою  АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Ще за життя останній заповів їй на випадок смерті все своє майно, інших спадкоємців немає. Після смерті ОСОБА_2 , вона вступила в управління та володіння спадковим майном, так як проживали разом та були зареєстровані за однією адресою, вели спільне господарство та проводила його похорон. З метою оформлення спадщини за заповітом на спадкове майно, вона звернулася до приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно видане після смерті ОСОБА_2 та у свідоцтві про право власності на нерухоме майно містяться розбіжності у імені власника, а саме ОСОБА_3 . У зв`язку з вищевказаним, просила судвстановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 26.05.2003 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 637351 від 26.05.2003 року, виданих на ім?я ОСОБА_2 та визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .
Позивач ОСОБА_1 та її представник – адвокат Розумович Р.І., у підготовче судове засідання не з`явилися, однак у позовній заяві просили справу розглянути без їхньої участі.
Представник відповідача, Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, у підготовче судове засідання не з`явився, однак 06.07.2026 року на адресу суду надіслав заяву, в якій вказав, що позов визнає у повному обсязі, не заперечує щодо його задоволення та просив розгляд справи здійснювати без його участі (а.с. 43). 
05.06.2026 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
Дослідивши матеріали справи та зібрані по ній докази суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , яке видане виконавчим комітетом Долинської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області від 26.05.2003 року, на підставі рішення Долинської сільської ради від 11.03.2003 року № 28, зареєстрований в «Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації» від 26.05.2003 року, записаний в книгу № 1, номер запису 84, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності, по 1/2 належало ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , що також підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 637351, реєстраційний номер: 1222628 та відомостей отриманих з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 5-7). 
З копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 24.04.2026 року, по АДРЕСА_1 , вбачається, що будинок складається з житлового будинку, 48,5 кв.м., курника, 8,0 кв.м., вбиральні, 1,2 кв.м., огорожі, 29,4 кв.м. (а.с. 11-12). 
Технічний паспорт на вищенаведене будинковолодіння внесено в ЄДЕССБ із реєстраційним номером: TIO1:3826-2376-6728-0756, що підтверджується витягом із відомостей про реєстрацію документа, яке сформоване від 26.04.2026 року (а.с. 13).
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00057784286 (а.с. 34). 
Спадкодавцем, ОСОБА_2 18.12.1996 року було складено та посвідчено секретарем виконкому Долинської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області заповіт, який зареєстрований в реєстрі за № 8, згідно із яким все належне йому майно заповів позивачу ОСОБА_1 , що підтверджується копією дублікату даного заповіту, який зареєстрований в реєстрі за № 9/3 (а.с. 9).
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
На підставі п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З постанови Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 442/1904/20 (провадження № 61-7816св21) вбачається, що «під спором про право в справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви. Визначальним при розгляді заяви про встановлення певних фактів, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки, має значення наявність чи відсутність спору між спадкоємцями. Процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість. Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року в справі № 640/10329/16».
У постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 760/5425/17 (провадження № 61-18392св19) вказано, що «справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. 
Згідно словника-довідника «Власні імена людей» ім`я «ОСОБА_4 » та «ОСОБА_5 » - це одне і теж чоловіче ім`я (а.с. 14).
Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає встановленим фактом належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 26.05.2003 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 637351 від 26.05.2003 року, виданих на ім?я ОСОБА_2 .
Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 1 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах по спадкування» роз`яснив, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР (далі - ЦК УРСР), якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року.
Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця – ОСОБА_2 , для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном та подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. 
Довідкою виданою Долинським старостинським округом Олешанської сільської ради, Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 33 від 06.04.2026 року встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її цивільний чоловік ОСОБА_2 , що був постійним жителем с. Долина Тлумацького району Івано-Франківської області. Після його смерті в управління спадковим майном вступила його цивільна дружина ОСОБА_1 , яка проводила похорон померлого, проживали разом, вели спільне господарство. На день смерті спадкодавець ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На день його смерті за вказаною адресою зареєстровані та проживали: цивільна дружина - ОСОБА_1 . Заповіт від імені ОСОБА_2 у виконкомі Долинської сільської ради складався і посвідчувався 18.12.1996 року за № 8 та не відмінявся (а.с. 8).
Отже, позивач прийняла спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , оскільки до дня його смерті постійно проживали разом з ним, та були зареєстровані у спадковому домоволодінні.
Позивач звернулася до приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області, Водославської Н.В., для оформлення права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , однак їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно видане 26.05.2023 року, тобто після смерті ОСОБА_2 та у свідоцтві про право власності на нерухоме майно містяться розбіжності у імені власника, а саме ОСОБА_3 , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 188/02-31 від 16.04.2026 року (а.с. 4).
Відповідно до копії спадкової справи № 96/2026 заведеної після смерті  ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .1998 року, приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В., позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину за заповітом після смерті  ОСОБА_2 , шляхом вступу в управління спадковим майном, оскільки разом проживали та вели спільне господарство. Інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає (а.с. 25-42).
На момент звернення до суду  ОСОБА_1 правомірно претендуює на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .
В силу ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачами в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.
Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює судове рішення про задоволення позову.
Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
На підставі наведеного, відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України, керуючись ст. 200, 206, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку, з господарськими будівлями і спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 26.05.2003 року, виданого виконкомом Долинської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, зареєстрованого в Коломийському міжрайонному БТІ 26.05.2003 року, реєстраційний номер 1222628, на ім?я ОСОБА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .
Відповідач: Олешанська сільська рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області, місцезнаходження: вул. М. Грушевського, 121, с. Олеша, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область, код ЄДРПОУ 04356946.
Повний текст судового рішення складено 08 липня 2026 року.

Головуючий	Л. І. МОТРУК