ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
16 липня 2026 року
м. Київ
справа № 607/3150/14-к
провадження № 51 - 1084 км 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального
суду у складі
головуючого ОСОБА_1 , 
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
за участю:
секретаря судового
засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 грудня 2024 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 27 травня 2025 року у об`єднаних кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №1201321002000269, №12014210180000658, №2201421000000010, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Чернилів Руський Тернопільського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 березня 2011 року кримінальне провадження про обвинувачення за ч. 2 ст. 367 КК закрито, в зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності,
у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 367 КК.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком суду  ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 367 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування пов`язані із виконанням організаційно розпорядчих функцій на строк 3 роки, без штрафу. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК ОСОБА_6 звільнено від призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування пов`язані із виконанням адміністративно-господарських і організаційно розпорядчих функцій на строк 3 роки, у зв`язку із закінченням строків давності.
Цим же вироком  ОСОБА_6 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 367 КК та виправдано у зв`язку з відсутністю у його діянні складу кримінального правопорушення.
За обставин, детально викладених у вироку,  ОСОБА_6 , як начальник Управління Держкомзему у Тернопільському районі, внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, не вжив заходів, щодо встановлення невідповідності місця розташування земельної ділянки вимогам документацій із землеустрою щодо встановлення, коректування та зміни меж населеного пункту села Підгороднє, підписав та видав висновки № 339 від 23 березня 2010 року, №310 від 25 жовтня 2010 року та №4 від 6 грудня 2012 року Управління Держкомзему в Тернопільському районі, якими погоджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , після чого підписав аркуші погодження розпорядження голови Тернопільської РДА про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність. Внаслідок службової недбалості начальника Управління Держкомзему в Тернопільському районі ОСОБА_6 , незаконно передано земельні ділянки загальною площею 1,62 га у приватну власність громадян, чим заподіяно матеріальну шкоду громадським інтересам в сумі 660 252 грн, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом громадським інтересам територіальної громади села Підгороднє Тернопільського району Тернопільської області.
Крім цього ОСОБА_6 , неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, погодив проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 земельних ділянок загальною площею 0,84 га для ведення індивідуального садівництва на території Підгороднянської сільської ради Тернопільського району, шляхом підписання та завірення печаткою аркушу «для заміток», у якому зазначена неправдива інформація про те, що проект землеустрою підготовлений згідно з вимогами чинного земельного законодавства України, встановлених стандартів, погоджується та підлягає затвердженню. При цьому, не повідомив начальника землеустрою Управління Держкомзему у Тернопільському районі ОСОБА_17 , до обов`язків якої входило готування проектів розпоряджень голови РДА по земельних питаннях, про те, що представлений проект землеустрою підготовлений з порушеннями та не може бути затверджений.
Внаслідок дій ОСОБА_6 28 листопада 2012 року головою Тернопільської районної державної адміністрації ОСОБА_18 , якому не було відомо, що вищезазначені земельні ділянки відносяться до прибережної захисної смуги, що суперечить вимогам Земельного кодексу України, підписано розпорядження №1230-од про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення індивідуального садівництва на території Підгороднянської сільської ради, а ОСОБА_6 , підписано та видано ОСОБА_10 ОСОБА_13 , ОСОБА_16 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 державні акти на право власності на земельні ділянки, внаслідок чого Підгороднянській сільській раді Тернопільського району заподіяно матеріальну шкоду в сумі 569 898 грн, що спричинило тяжкі наслідки громадським інтересам.
Також органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачувався у тому, що він, перебуваючи на посаді начальника Управління Держкомзему у Тернопільському районі, будучи наділеним повноваженнями щодо виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто являючись службовою особою, в травні 2010 року, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, вчинив службову недбалість, що спричинило незаконне передання у приватну власність ОСОБА_19 земельної ділянки площею 0,64 га, розташованої в межах населеного пункту Ступківської сільської ради (ч. 1 ст. 367 КК).
Ухвалою апеляційного суду залишено без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , а вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 грудня 2024 року - без зміни.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі з доповненнями засуджений, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій в частині визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК та визнати невинуватим у вчиненні вказаного злочину. Вказує на те, що судами не надано належної правової оцінки подіям, фактам і обставинам справи. Зазначає, що поза увагою суді попередніх інстанцій залишився той факт, що вироком суду у цій же справі за ч. 1 ст. 367 КК за аналогічних обставин його було виправдано. Вказує, що суди перераховуючи обставини, які ніби утворили подію злочину, не встановили, які саме дії, наслідки з матеріальним складом утворили подію злочину, не встановили і не доказали наявності між ними прямого причинно-наслідкового зв`язку. Зазначає, що в справі за ч. 2 ст. 367 КК (щодо трьох земельних ділянок), як була перекваліфікована з ч. 2 ст. 364 КК, слідчий сам встановив, а ПП «Геоцентр» підтвердив грошову, ймовірну ринкову, експертну оцінку земельних ділянок невідомо якої категорії, яка першочергово становила більше 900 000 грн, а після перекваліфікації справи- 660 000 грн. Вказує, що в іншій справі щодо нього за ч. 2 ст. 367 КК згідно висновку судової земельної експертизи, порушення відсутні, шкода не спричинена. Зазначає про незрозумілість твердження місцевого суду з приводу того, внаслідок чиєї службової недбалості, його чи голови РДА було незаконно передано земельні ділянки трьом громадянам, загальною площею 1, 62 га. Звертає увагу на те, що третім пунктом розпорядженні голови РДА контроль за його виконанням покладено на першого заступника голови РДА. Вказує, що апеляційний суд та суд касаційної інстанції в цивільних справах щодо передачі трьох земельних ділянок ( ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ) прийняли рішення, що РДА не вийшла за межі своїх повноважень, використавши три висновки судово-земельних експертиз, а відтак, шкода не спричинена, винного немає, а отже згідно ст. 91 КПК і самої події злочину також не може бути. Зазначає, що підтверджуючих документів про те, що на той час існувала громада с. Підгороднє немає, потерпілий судом не визначений згідно вимог ст. 55 КПК. Вказує, що відсутність події правопорушення відповідно до ст. 91 КПК місцевий суд підтвердив скасуванням арешту вищезазначених трьох земельних ділянок. Зазначає, що у справі щодо семи земельних ділянок, арешти не скасовувались, дії РДА в цивільному порядку прокуратурою не оскаржувались, оскільки в 2014 році державним кадастровим реєстратором було видано витяги з ДЗКК, вищезазначені ділянки були перепродані, що підтвердив свідок ОСОБА_20 , тоді ж було знято арешт. Вказує, що місцевий суд у вироку навів ряд доказів, які були оголошені прокурором у кримінальному провадження, проте не надав їм будь-якої оцінки. Зазначає, що висновки повторних експертиз є незаконними, оскільки місцевий суд, в порушення вимог ч. 1 ст. 242 КПК не провів аналіз, порівняння повторних експертиз із скасованим висновками. Зазначає, що місцевим судом безпідставно стягнуто з нього процесуальні витрати за проведення експертиз, оскільки судом двічі визнавалися недопустимими доказами висновки судових експертиз і призначалися повторні експертизи, проте не за його клопотанням. Вказує, що місцевим судом щодо нього призначалися судово- психіатричні експертизи, за результатами яких він визнаний здоровим. Зазначає, що місцевим судом безпідставно стягнуто з нього судові витрати за проведення експертиз, оскільки він ( ОСОБА_6 ) не заявляв клопотання про їх проведення.
В запереченнях на касаційну скаргу прокурор просить залишити її без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій-без зміни. 
Позиції учасників судового провадження
Засуджений підтримав касаційну скаргу та просив її задовольнити. Прокурор заперечувала проти її задоволення.
Мотиви Суду
Згідно з ч. 1ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, а також наявність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Як установлено частинами 1, 2 ст. 438 КПК, підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу. Можливості скасування судових рішень судів першої і апеляційної інстанцій через невідповідність їх висновків фактичним обставинам кримінального провадження або неповноту судового розгляду, чинним законом не передбачено.
Як убачається зі змісту касаційної скарги засудженого, суть наведених у ній доводів, серед іншого, зводиться до неналежної оцінки доказів судами першої та апеляційної інстанцій, що, по суті, стосується невідповідності висновків судів фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно зі статтями 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Висновки судів попередніх інстанцій в частині визнання невинуватим  ОСОБА_6 та його виправдання за ч. 1 ст. 367 КК у касаційній скарзі засудженим не оспорюються.
Доводи, наведені у касаційній скарзі засудженого  ОСОБА_6 , про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, допущені судами першої та апеляційної інстанцій, які призвели до незаконного його засудження за ч. 2 ст. 367 КК, є необґрунтованими з огляду на таке.
Як передбачено ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, визначених цим Кодексом, а обґрунтованим рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
У результаті касаційного перегляду було встановлено, що висновок суду про винуватість  ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 367 КК, з яким погодився апеляційний суд, зроблено з додержанням вимог ст. 23 КПК на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, які підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду й оціненими відповідно до ст. 94 КПК.
Як убачається з вироку суду, засуджений  ОСОБА_6 вину не визнав та пояснив, що до складу комісії з погодження проектів землеустрою входили представники всіх необхідних служб, контроль за її діяльністю було покладено на першого заступник голови РДА. В його обов`язки не входило перевіряти документи після представників служб та контролювати їх дії. Проект розпорядження голови Тернопільської РДА про дозвіл на розробку проекту землеустрою на пояснюючу записку до нього готувало управління Держкомзему. Зазначив, що аркуш для заміток не є документом, який є підставою для видачі розпорядження голови РДА про затвердження проекту землеустрою, а відноситься до внутрішніх документів, без якого проект землеустрою міг бути затверджений. Якість і відповідність документів вимогам земельного законодавства перевіряє розробник проекту землеустрою. Вважав, що заяви про дозвіл на розробку проекту землеустрою не підписані заявниками, а іншими особами. Належність земельних ділянок до певної цільової категорії мав встановлювати виконавець робіт - ПП «Землевласник». Вказав, що в його обов`язки входило видавати та підписувати державні акти на право власності на земельні ділянки. Обов`язок щодо здійснення контролю за охороною земель на території Тернопільського району з січня 2012 року було передано до Державної інспекції сільського господарства та Державної екологічної інспекції. Зазначив, що оцінка земель в даній справі проведена з порушенням вимог ЗУ «Про оцінку земель». Вважає, що перевірка проведена незаконно, слідство проведено однобічно та він обвинувачується безпідставно.
Разом з тим, такі доводи засудженого  ОСОБА_6  не знайшли свого підтвердження в ході дослідження доказів судом першої інстанції.
Так, за результатами перевірки судових рішень у порядку касаційної процедури у межах передбачених законом повноважень Судом не встановлено обставин, які би ставили під сумнів законність і обґрунтованість висновків судів першої та апеляційної інстанцій про винуватість  ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 367 КК.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 370, п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК вказані висновки ґрунтуються на об`єктивно з`ясованих обставинах, які підтверджено доказами, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду й оціненими судом згідно зі ст. 94 цього Кодексу.
Зокрема, такі висновки у своєму рішенні місцевий суд обґрунтував показаннями:
- свідка ОСОБА_21 , який пояснив процедуру розробки ТОВ «Геоземсервіс» ОСОБА_7 проекту землеустрою на земельну ділянку, розташовану на території Підгороднянської сільської ради; 
- свідка ОСОБА_22 , який пояснив, що після виявлення порушення земельного законодавства, сільським головою повідомлено прокуратуру з метою проведення перевірки. Перевіркою було встановлено, що земельні ділянки розташовані в межах населеного пункту с. Підгороднє. Зазначив, що надані ОСОБА_7 розпорядження видані з порушенням вимог земельного законодавства, оскільки розпорядженням надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо земельної ділянки біля ставу, а фактично відведено земельну ділянку з сторони Довжанки, в межах с. Підгороднє. ОСОБА_9 розпорядженням надана ділянка за межами села, біля ставу; 
- свідка ОСОБА_23 , який пояснив процедуру перевірки та візування розпорядження голови Тернопільської районної державної адміністрації про надання дозволу на погодження проекту землеустрою;
- свідка ОСОБА_17 , яка розповіла про підготовку нею проекту розпорядження голови Тернопільської районної державної адміністрації №275 від 22 березня 2010 року щодо передачі у власність ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 земельних ділянок. Також розповіла про підготовку нею пояснювальної записки до проекту розпорядження голови Тернопільської РДА про дозвіл на затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . Зазначила, що оскільки проект розпорядження був шаблонний, у пункті 5 розпорядження було зазначено, що проект розпорядження стосується інтересів Підгороднянської сільської ради, що могло бути опискою;
- свідка ОСОБА_24 , яка пояснила, що в її посадові обов`язки входила лише перевірка розпорядження голови РДА на дотримання вимог щодо граматичних, стилістичних помилок, правильності розміщення на бланку, а його погодження належало до повноважень Начальника відділу землеустрою, яким, станом на 2012 року, був ОСОБА_6 ;
- свідка ОСОБА_25 , який розповів процедуру відведення земельних ділянок, які розташовані за межами населених пунктів, у власність громадянам;
- свідка ОСОБА_26 , який пояснив, що в ході дослідження наданих йому матеріалів було встановлено, що земельна ділянка, яка надана громадянці ОСОБА_9 , знаходилась в межах населеного пункту, а тому розпорядженням голови Тернопільської районної державної адміністрації № 605 від 28 травня 2010 року були порушені вимоги статей 17, 118 ЗК та п. 12 Розділу 10 Перехідних положень ЗК. Зазначив, що ОСОБА_6 не слід було погоджувати вказаний проект землеустрою;
- свідка ОСОБА_27 (начальник відділу Департаменту екології Тернопільської РДА), яка пояснила, що у висновку до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для садівництва, який вона готувала, відстань від земельної ділянки до р. Довжанка вказала 25 м з поданої землевпорядною організацією інформації. Зазначила, що на ксерокопії картографічних матеріалів наявність ставу не проглядалась, а тому його наявність не була відображена у висновку;
- свідка ОСОБА_28 (начальник відділу державної землевпорядної експертизи ГУ Держземагенства у Тернопільській області), яка пояснила, що у 2012 році в обласне управління надійшов запит з приводу того, чи підлягала експертизі та чи проходила експертизу документація, щодо відведення у власність земельних ділянок ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . Зазначила, що з плану відведення земельної ділянки у власність, який було долучено до матеріалів, неможливо було встановити, що земельна ділянка знаходиться біля водного об`єкту чи відноситься до прибережної смуги.
- свідка ОСОБА_29 , яка пояснила, що виконуючи обов`язки начальника Управління Держземагенства у Тернопільській області на час перебування ОСОБА_6 у відпустці, під час ознайомлення з проектом розпорядження голови Тернопільської РДА, про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , нею було виявлено порушення щодо розташування земельної ділянки відносно прибережної захисної смуги, хоча згідно проекту землеустрою було зазначено що це рілля, при цьому відстань вказаних земельних ділянок від ставу становила приблизно 15-20 метрів. Вказані порушення були описані у листі від 11 вересня 2012 року; 
- свідка ОСОБА_30 (директор ПП «Землевласник»), який зазначив, що на викопіюваннях картографічних матеріалів на яких зазначено розташування земельних ділянок, які передавались у власність ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 для індивідуального садівництва, були зображені земельні ділянки та насадження, які на них розташовані. Чому на вказаних планах відсутня відстань земельної ділянки від ставу йому не відомо;
- свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , які підтвердила факт звернення до Тернопільської РДА із заявою про виділення у власність земельної ділянки, та в отримання ними державного актів на право власності на земельні ділянки;
- свідка ОСОБА_15 , який також підтвердив факт звернення до Тернопільської РДА із заявою про виділення у власність земельної ділянки. Зазначив, що йому невідомо на якій відстані знаходиться земельна ділянка від ставу. Став він орендує з 2002 року. Прибережна смуга була відображена в документації (знімку);
- свідка ОСОБА_24 (заступник керівника апарату, начальник відділу загального діловодства Тернопільської РДА), яка зазначила, що проекти розпоряджень, що стосуються земельних питань крім відділу земельного діловодства управління Держкомзему надсилало разом з проектом землеустрою та візою керівника подаваються в загальний відділ. Відповідальність за підготовку розпорядження несе головний розробник документу, в даному випадку управління Держкомзему. 
- свідка ОСОБА_31 (інженер ПП Землевласник), який пояснив, що у 2012 році ПП «Землевласник» виготовляло пректи землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . Зазначив, що земельні ділянки розташовані біля водойми - ставу, лісових насаджень немає, цільове призначення- для садівництва. Вказав, що перевіряв чи відповідає документація вимогам земельного законодавства;
- свідка ОСОБА_32 (завідувач сектору взаємодії з правоохоронними органами, оборонної і мобілізаційної роботи Тернопільської РДА), який пояснив, що ним було завізовано розпоряджень голови Тернопільської РДА № 1230 від 28 листопада 2012 року. Зазначив, що до вказаного розпорядження було додано пояснювальну записку, за підписом начальника управління ОСОБА_6 ;
- свідка ОСОБА_33 (начальник відділу містобудування та архітектури Тернопільської РДА, головний архітектор району), який пояснив, що у 2012 році був членом комісії, головою якої був ОСОБА_6 , яка розглядала проект землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок на території Підгороднянської сільської ради ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .. Зазначив, що на ксерокопії картографічних матеріалів водойм та зелених насаджень він не бачив;
- свідка ОСОБА_23 (завідувач юридичного сектору апарату Тернопільської РДА), який пояснив, що він перевіряв розпорядження голови Тернопільської РДА №190 від 5 березня 2012 року та №1230 від 28 листопада 2012 року на предмет вірного зазначення статей, які підлягають застосуванню при затвердженні проекту землеустрою. Зазначив, що лист управління Держкомзему від 11 вересня 2012 року він не бачив. Висновок про погодження проекту землеустрою погоджував ОСОБА_6 . Підписаний ним листок для заміток є складовою проекту землеустрою;
- свідка ОСОБА_34 (голова Тернопільської РДА з 2000 по 2005 рік), який пояснив, що в травні 2002 року він підписував розпорядження про надання землі водного фонду в оренду ОСОБА_15 ;
- свідка ОСОБА_35 (директор Департаменту екології та природних ресурсів Тернопільської ОДА), який пояснив, що був членом комісії яка погоджувала проект землеустрою про відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 на території Підгороднянської сільської ради та підписував висновок ДУ Міністерства охорони навколишнього середовища України. Зазначив, що Департамент не перевіряв проект землеустрою на відповідність земельному законодавству, оскільки це не входить в їх компетенцію. Вказав, що з поданих документів не вбачалось, що земельні ділянки розташовані біля ставка, а в проекті землеустрою було зазначено, що це землі -рілля;
- свідка ОСОБА_18 (голова Тернопільської РДА), який розповівши процедуру отримання громадянами земельної ділянки у власність пояснив, що на розпорядженні №190 від 5 березня 2012 року були всі необхідні візи. Про наявність листа начальника управління Держкомзему у Тернопільському районі від 11 вересня 2012 року, в якому зазначено про невідповідність проекту землеустрою вимогам земельного законодавства, йому не відомо. Зазначив, що йому було відомо, що земельні ділянки розташовані біля ставка, однак враховуючи наявність на проекті розпорядження представників служб та відділів на відповідність вимогам земельного законодавства, він підписав вказане розпорядження;
- свідка ОСОБА_36 (керівник апарату Тернопільської РДА), який підтвердив, що візував розпорядження голови Тернопільської РДА №190 від 5 березня 2012 року про дозвіл на виготовлення проекту землеустрою та №1230 від 28 листопада 2012 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та зазначив, що на вказаному розпорядженні були візи ОСОБА_6 ;
- свідка ОСОБА_37 (перший заступник голови Тернопільської РДА.), який зазначив, що якби ОСОБА_6 не завізував проект розпорядження, воно не надійшло би на підпис голові Тернопільської РДА. У разі, якби ОСОБА_6 повідомив про незаконність проекту розпорядження голови РДА про погодження проекту землеустрою, проект розпорядження міг бути відмінений вищестоящим органом - Тернопільською обласною державною адміністрацією;
- свідка ОСОБА_38 (головний спеціаліст-юрисконсульт відділу Держгеокадастру в Тернопільському районі Тернопільської області), яка будучи допитана в порядку передбаченому ст. 360 КПК пояснила, що за зверненням ОСОБА_6 нею було надано роз`яснення. Зазначила, що погодження проекту землеустрою належить до компетенції управління Держкомзему у Тернопільському районі. Жоден з відділів управління не мав права підпису, право підпису крім керівника, яким на той час був ОСОБА_6 . Зазначила, що керівник перевіряв та вивчав інформацію, зазначену в наданих йому документах та приймав рішення про погодження. Земельні ділянки надавались громадянам відповідно до заяв і поданих викопіювань з орієнтовним місцем розташування земельної ділянки;
- експерт ОСОБА_39 , яка пояснила, що за результатом розгляду документації - проекту землеустрою щодо земельної ділянки виділеної у власність ОСОБА_7 нею було констатовано те, що проект погоджений відповідно до вимог закону. Стосовно двох інших проектів, було встановлено, що відповідно до наявної на першій сторінці титульного аркуша відмітки, 4 березня 2013 року земельній ділянці було сформовано кадастровий номер, що не відповідає Тимчасовому порядку ведення державного реєстру земель. Зазначила, що межі населеного пункту визначаються проектом землеустрою, однак на дослідження не було надано координати поворотних точок та межі населеного пункту с. Підгороднє станом на 2012 рік, тому нею було надано відповідь щодо неможливості встановлення розміщення земельних ділянок. 
Також судом першої інстанції за клопотання сторони захисту було допитано:
- свідка захисту- ОСОБА_40 (перший заступник начальника Державної екологічної інспекції), який зазначив, що контроль за додержанням законодавства щодо використання прибережної захисної смуги, яка встановлена відносно ставка, який орендує ОСОБА_15 на території Підгороднянської сільської ради покладено на Державну екологічну інспекцію. Вказав, що на запит прокуратури за зверненням сільської ради перевірялась наявність дозволу на спеціальне користування ставком, в ході чого було встановлено наявність збитків в сумі приблизно 17 000 грн за самовільне водокористування без спеціального дозволу протягом певного періоду. Факту виявлення порушень використання прибережної захисної смуги не пригадує;
- свідка захисту- ОСОБА_41 (начальник відділу Держземагенства у Тернопільському районі), який лише зазначив, що протягом 2012-2013 років з управління СБУ в Тернопільській області надходили запити щодо розміщення земельних ділянок ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , їх кадастрових номерів, розміщення;
- свідка захисту- ОСОБА_42 (державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції), який підтвердив факт перевірки інспекцією додержання підприємцем ОСОБА_15 вимог природоохоронного законодавства при використанні земель водного фонду, а саме ставка, який розташований на території Підгороднянської сільської ради;
- свідка захисту- ОСОБА_43 (судовий експерт Тернопільського відділення Київського НДІСЕ), який вказав, що ним було складено висновок за результатом проведення комісійно-оціночної земельної експертизи щодо вартості земельних ділянок для ведення індивідуального садівництва належних ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; 
- свідка захисту- ОСОБА_44 , який вказав, що ним було проведено комісійно-оціночну земельну експертизу. Зазначив, що у постанові було доручено провести товарознавчу експертизу, однак на підставі Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, було проведено комісійно-оціночну земельну експертизу;
- спеціаліста ОСОБА_45 , який не зміг пригадати які саме перевірки у 2012 році він як керівник інспекції сільського господарства доручав проводити підлеглим працівникам. Зазначив, що за наявності направлення, працівники були зобов`язані проводити перевірки. Інспекція сільського господарства на той час вела контроль за землями будь-якої форми, в тому числі порядок використання земель прибережної захисної смуги.
Показання учасників кримінального провадження місцевий суд правильно визнав об`єктивними й обґрунтовано поклав їх в основу свого рішення, оскільки вони підтверджуються дослідженими судом доказами.
Так, в обґрунтування доведення винуватості ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №1201321002000269 за епізодом щодо земельних ділянок, які були відведені у власність ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , місцевий суд поклав в основу вироку дані, які містяться у:
- копії наказу Державного комітету України із земельних ресурсів № 558-кт від 2 вересня 2008 року, щодо переведення ОСОБА_6 з посади начальника управління земельних ресурсів у Тернопільському районі Тернопільської області на рівнозначну посаду начальника Управління Держкомзему у Тернопільському районі Тернопільської області;
- копії положень про управління Держкомзему у Тернопільському районі Тернопільської області, затвердженого наказом Держкомзему України №285 від 13 серпня 2008 року та новій редакції положення, затвердженого наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №7 від 8 січня 2010 року, щодо діяльності управління;
- копії наказу начальника Управління земельних ресурсів у Тернопільському районі Тернопільської області ОСОБА_6 № 31-К від 12 грудня 2008 року «Про розподіл обов`язків між начальником та заступниками начальника Управління»;
- копії додатку №1 до наказу Управління Держкомзему у Тернопільському районі №31-К від 12 грудня 2008 року щодо повноважень, прав та обов`язків начальника управління Держкомзему;
- інформації зазначеній у відповіді начальника Відділу Держземагенства у Тернопільському районі ОСОБА_46 №29-1916-0.62-3613/2-15 від 12 червня 2015 року «Про надання інформації» щодо надання ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у власність земельних ділянок на підставі розпорядження голови РДА від 28.11.2012 року № 1230-од «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення індивідуального садівництва на території Підгороднянської сільської ради» загальною площею 0,12 га за межами населеного пункту с. Підгороднє та Державних актів на право власності на земельні ділянки;
- інформаційних довідках з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об`єкта нерухомого майна від 11 червня 2015 року про факт накладення арешту на вищезазначені земельні ділянки із зазначенням їх кадастрових номерів;
- копіях витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки з яких вбачається, що земельні ділянки, площею 0,1200 га, цільове використання - для індивідуального садівництва, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення;
- висновку №533/534/535/536/537/538/539 від 27 березня 2017 року повторної комісійної судової оціночно-земельної експертизи по кримінальному провадженню №607/3150/14-к щодо встановлення ринкової вартості земельних ділянок розташованих в с. Підгороднє Тернопільського району Тернопільської області виділених ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_16 для ведення індивідуального садівництва;
- листі начальника управління Держкомзему у Тернопільському районі Тернопільської області ОСОБА_6 №1400/02/01-26 від 11 вересня 2012 року, адресованого голові Тернопільської районної державної адміністрації ОСОБА_18 щодо результату розгляду заяв громадян ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення садівництва на території Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області;
- витягу з кримінального провадження №12013210020000269 відомості про яке внесено 25 жовтня 2013 року за ч. 2 ст. 364 КК про те, що службові особи Управління Держкомзему у Тернопільському районі та Тернопільської районної державної адміністрації зловживають своїм службовим становищем, в період з березня по листопад 2012 року надали у власність громадян земельні ділянки на території Підгороднянської сільської ради Тернопільського району. Особа, яку повідомлено про підозру ОСОБА_6 ;
- листі начальника Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області № 2300 від 8 липня 2013 року, згідно якого Державною інспекцією сільського господарства в Тернопільській області опрацьовано лист Управління від 6 червня 2013 року №69/8-3761 стосовно здійснення перевірки дотримання вимог земельного законодавства при відчуженні з державної власності і наданні у приватну власність земельних ділянок загальною площею 0,84 га території Підгороднянської сільської ради Тернопільського району, за результатами чого встановлено, що розпорядження голови Тернопільської райдержадміністрації від 5 березня 2012 року №190 «Про дозвіл на складання проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення індивідуального садівництва на території Підгороднянської сільської ради» та від 28 листопада 2012 року №1230-од «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення індивідуального садівництва на території Підгороднянської сільської ради», прийняті з порушенням вимог земельного законодавства; 
- клопотанні начальника Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області №2301 від 8 липня 2013 року про приведення у відповідність із земельним законодавством вищезазначених прийнятих розпоряджень з питань регулювання земельних відносин адресованого голові Тернопільської районної державної адміністрації;
- технічному звіті по коректуванню планового матеріалу зйомок минулих років (1994 рік) Підгороднянської сільської Ради народних депутатів Тернопільського району Тернопільської області;
- розпорядженні голови Тернопільської районної державної адміністрації №1230- од від 28 листопада 2012 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення індивідуального садівництва на території Підгороднянської сільської ради» про відведення в тому числі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у власність земельних ділянок загальною площею 0,84 га для ведення індивідуального садівництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення (землі запасу - рілля) за межами населеного пункту на території Підгороднянської сільської ради;
- клопотанні директора ПП «Землевласник-СЛ» від 26 липня 2012 року адресованому голові Тернопільської районної державної адміністрації з проханням затвердити ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення індивідуального садівництва на території Підгороднянської сільської ради Тернопільського району;
- заявах ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 адресованих голові Тернопільської районної державної адміністрації із проханням затвердити проекти землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок загальною площею 0,84 га для індивідуального садівництва на території Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області;
- листі начальника відділу Держземагенства у Тернопільському районі №3-27/232 від 2 вересня 2013 з інформуванням Управління Служби безпеки України в Тернопільській області про видачу головою Тернопільської районної державної адміністрації 28 листопада 2012 року розпорядження №1230-од «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення індивідуального садівництва на території Підгороднянської сільської ради» та передачу ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ОСОБА_16 земельних ділянок по 0,12 га у власність для ведення індивідуального садівництва на території Підгороднянської сільської ради, а також видачу зазначеним громадянам Державних актів на право власності на земельні ділянки;
- Державних актах на право власності на земельну ділянку, які підписані головою Тернопільської райдержадміністрації ОСОБА_18 та начальником Управління Держкомзему у Тернопільському районі ОСОБА_6 , виданих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ;
- розпорядженні голови Тернопільської районної державної адміністрації №190 від 5 березня 2012 року «Про дозвіл на складання проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення індивідуального садівництва на території Підгороднянської сільської ради», відповідно до якого ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 надано дозволи на складання проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення індивідуального садівництва;
- пояснювальній записці до проекту розпорядження голови райдержадміністрації «Про дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва на території Підгороднянської сільської ради», підписаній начальником управління Держкомзему ОСОБА_6 ;
- заявах ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, індивідуального садівництва (потрібне підкреслити) орієнтованою площею 0,12 га за рахунок земель запасу (вказати угіддя) за межами населеного пункту на території Підгороднянської сільської (селищної) ради;
- пояснювальній записці до проекту розпорядження голови райдержадміністрації «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення індивідуального садівництва на території Підгороднянської сільської ради», підписаній начальником управління Держкомзему ОСОБА_6 ;
- висновку Державного управління охорони навколишнього середовища у Тернопільській області №1-5/21/1027 від 9 квітня 2012 року про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ОСОБА_15 , ОСОБА_16 для ведення садівництва на території Підгороднянської сільської ради (за межами населеного пункту) Тернопільського району;
- листі начальника Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області №05/3896 від 11 грудня 2013 року, згідно якого на виконання постанови старшого слідчого СУ УМВС України в Тернопільській області від 7 листопада 2013 року щодо дотримання вимог земельного законодавства при наданні у приватну власність земельних ділянок загальною площею 0,84 га на території Підгороднянської сільської ради Тернопільського району за результатами вивчення представлених ДП «Тернопільгеодезцентр» матеріалів від 6 грудня 2013 №131 встановлено, що земельні ділянки, котрі зазначені у згаданій вище постанові знаходяться поблизу водного об`єкту - ставка площею 9,89 га прибережно-захисна смуга якого, відповідно до статті 60 Земельного кодексу України повинна становити 100 м із врахуванням крутизни схилу;
- топографічному плані з вирахуваною крутизною схилів, який виконано ДП «Тернопільгеодезцентр» із зазначенням відстаней земельних ділянок до дзеркала водного об`єкту;
- листі начальника відділу Держземагенства у Тернопільському районі Тернопільської області №5-27/923 від 26 листопада 2013 року, адресованому старшому слідчому слідчого управління МВС України в Тернопільській області, згідно якого земельні ділянки надані у власність ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ОСОБА_15 , ОСОБА_16 розташовані на території Підгороднянської сільської ради (за межами населеного пункту);
- висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_47 №1-1236/13 від 22 листопада 2013 року - судової почеркознавчої експертизи щодо встановлення факту виконання підписів ОСОБА_6 ;
- висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_47 №1-1311/13 від 27 грудня 2013 року за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи щодо встановлення факту виконання підписів директором ПП «Землевласник- СЛ»- ОСОБА_48 ;
- листі начальника відділу Держземагенства у Тернопільському районі Тернопільської області №17-40/01-13 від 7 лютого 2014 адресованого заступнику начальника Управління СБУ в Тернопільській області ОСОБА_49 із копіями правовстановлюючих документів, що посвідчують право користування СПД ОСОБА_15 ставом на території Підгороднянської сільської ради;
- протоколі огляду від 14 грудня 2023 року, в ході якого було оглянуто документи, які 12 листопада 2013 року вилучені в ході тимчасового доступу до речей і документів Тернопільської районної державної адміністрації за адресою: м. Тернопіль майдан Перемоги, 1;
Дослідивши й оцінивши вказані у вироку докази з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, місцевий суд правильно встановив обставини кримінального провадження та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 367 КК - службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом громадським інтересам. 
Зокрема місцевого суду зазначив, що при належному виконанні службових обов`язків ОСОБА_6 , перед погодженням проекту землеустрою, мав змогу належним чином проаналізувати розроблений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 0,84 га для ведення індивідуального садівництва на території Підгороднянської сільської ради ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 та встановити те, що дані земельні ділянки прилягають до ставка, прибережна захисна смуга якого проектом землеустрою не встановлена. 
Водночас, у зв`язку з неналежним виконанням службових обов`язків ОСОБА_6 через несумлінне ставлення до них, погодив проект землеустрою, шляхом підписання та завірення печаткою аркушу «для заміток», у якому зазначена інформація про те, що проект землеустрою підготовлений згідно з вимогами чинного земельного законодавства України, встановлених стандартів, погоджується та підлягає затвердженню, після чого підписав аркуш погодження розпорядження голови Тернопільської районної державної адміністрації про затвердження проекту землеустрою.
При цьому суд критично оцінив надані стороною захисту адвокатські запити, відповіді на них, листи і повідомлення органів прокуратури, слідчих, скарги ОСОБА_6 та відповіді на них тощо, мотивуючи це тим, що за своїм змістом вони не містять ознак доказів, що мають значення для вирішення кримінального провадження, а лише підтверджують надання обвинуваченому певної інформації, зібраної під час досудового розслідування та засвідчують відповідність окремих проведених слідчих, процесуальних дій вимогам закону, а частина з наданих документів стосується факту користування ОСОБА_15 об`єктом водного фонду.
Крім цього місцевий суд зауважив, що та обставина, що ОСОБА_15 не виготовив план земельної ділянки з обов`язковим нанесенням прибережної захисної смуги, не наніс його в натурі, закріпивши межовими знаками станом на 2012 рік (такий виготовлений у 2014 році), не спростовує наявності в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК, оскільки підписуючи аркуш погодження проекту землеустрою, в якому було зазначено, що проект землеустрою підготовлений згідно з вимогами чинного земельного законодавства України, встановлених стандартів, погоджується та підлягає затвердженню, ОСОБА_6 неналежно виконуючи свої службові обов`язки, не взяв до уваги той факт, що земельні ділянки, які передаються у власність відносяться до прибережної захисної смуги, що суперечить вимогам пункту е) ч. 3 ст. 83 ЗК. 
При цьому суд звернув увагу на те, що свідок ОСОБА_26 повідомив, що у відділі Держземагенства у Тернопільському районі Тернопільської області був доступ до національної кадастрової системи, де відображено всю графічну частину по Підгороднянській сільській раді Тернопільського району. Відомості щодо місця розташування земельної ділянки за кадастровим номером можна дізнатись і з публічної кадастрової карти України та за допомогою програмного комплексу ГІС6 (Геодезична Інформаційна Система), що підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_29 .
Також суд першої інстанції зауважив, що у повідомленні заступника голови- керівника апарату обласної державної адміністрації ОСОБА_50 №06-6590/16-20 від 25 листопада 2013 року «Щодо розгляду подання від 8 листопада 2013 року №05/3-532 вих.№13» зазначено, що згідно із статтею 88 Водного кодексу України - проекти землеустрою щодо встановлення меж прибережних захисних смуг (з установленою в них пляжною зоною) розробляються в порядку, передбаченому законом. Станом на 25 листопада 2013 року такий закон не прийнятий, а отже прибережні захисні смуги не встановлені.
Обґрунтовуючи винуватість ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №2201421000000010 за епізодом щодо земельних ділянок, які були відведені у власність ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 місцевий суд поклав у основу вироку дані, які містяться у:
- актах перевірки дотримання вимог земельного законодавства Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області від 13 серпня 2013 року, згідно яких розпорядження голови Тернопільської РДА №275 від 22 березня 2010 року; №605 від 28 травня 2010 року; № 1268-од від 3 грудня 2012 року; №1414-од від 21 грудня 2012 року; № 1388-од від 29 грудня 2012 року прийнятий з порушенням ст. 17 та п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, оскільки відповідно до Проекту встановлення меж і утворення території Підгороднянської сільської ради затвердженого Тернопільською обласною радою народних депутатів 12 лютого 1993 року, Технічного звіту по коректуванню планового матеріалу зйомок минулих років Підгороднянської сільської ради народних депутатів, розробленого у 1994 році та Проекту зміни межі Підгороднянської сільської ради затвердженого рішенням Тернопільської обласної ради від 26 лютого 1999 року №54, розташовані в межах населеного пункту с. Підгороднє Тернопільського району;
- копії рішення четвертої сесії двадцять третього скликання Тернопільської обласної ради №54 від 26 лютого 1999 року щодо затвердження розроблених проектів зміни меж територій та закріплення певних територій за сільськими радами;
- розпорядженні голови Тернопільської районної державної адміністрації № 275 від 22 березня 2010 року «Про дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Підгороднянської сільської ради» про надання ОСОБА_7 дозволу на складання проекту землеустрою на земельну ділянку за рахунок земель сільськогосподарського призначення (землі запасу - рілля) за межами населеного пункту на території Підгороднянської сільської ради;
- заяві ОСОБА_7 від 25 лютого 2010 року про дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (запасу, рілля) за межами населеного пункту на території Підгороднянської сільської ради;
- копії з графічної частини плану технічного звіту по коректуванню планового матеріалу зйомок минулих років Підгороднянської сільської ради народних депутатів, розробленого у 1994 році;
- розпорядженні голови Тернопільської районної державної адміністрації №605 від 28 травня 2010 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_7 у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Підгороднянської сільської ради»;
- заяві ОСОБА_7 від 21 травня 2010 року на ім`я голови Тернопільської районної державної адміністрації про затвердження проекту землеустрою;
- розпорядженні голови Тернопільської районної державної адміністрації № 697 від 9 червня 2010 року «Про дозвіл на складання проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Підгороднянської сільської ради»;
- клопотанні ОСОБА_9 від 4 червня 2010 року на ім`я голови Тернопільської районної державної адміністрації про дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу (рілля) на території Підгороднянської сільської ради;
- аркуші із графічними матеріалами, які являють собою копію з графічної частини плану технічного звіту по коректуванню планового матеріалу зйомок минулих років Підгороднянської сільської ради народних депутатів, розробленого у 1994 році, на якому міститься підпис ОСОБА_6 , однак відмітки щодо бажаного місця розташування земельної ділянки відсутні;
- розпорядженні голови Тернопільської районної державної адміністрації №1388 від 10 грудня 2010 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_9 у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Підгороднянської сільської ради»;
- заяві ОСОБА_9 від 1 листопада 2010 року на ім`я голови Тернопільської районної державної адміністрації про затвердження проекту землеустрою;
- розпорядженні голови Тернопільської районної державної адміністрації № 1268- од від 3 грудня 2012 року «Про дозвіл ОСОБА_8 на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва на території Підгороднянської сільської ради»;
- пояснювальній записці до проекту розпорядження голови Тернопільської районної державної адміністрації «Про дозвіл ОСОБА_8 на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва на території Підгороднянської сільської ради»;
- заяві ОСОБА_8 від 19 листопада 2012 року на ім`я голови Тернопільської районної державної адміністрації про дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Підгороднянської сільської ради;
- графічних матеріалах на аркуші, які являють собою копію аерофотозйомки із пошукової системи «Google» 2012 року із зазначеним бажаним місцем розташування земельної ділянки;
- довідці №228062 від 19 листопада 2012 року по формі № 6-зем про правовий статус, кількісні та якісні характеристики земельної ділянки, розподілення земель серед землевласників та землекористувачів на території Підгороднянської сільської ради видана Управлінням Держкомзему у Тернопільському районі, згідно якої земельна ділянка площею 0,12 га відноситься до земель запасу пасовище, землі які входять до адміністративно-територіальних одиниць;
- розпорядженні голови Тернопільської районної державної адміністрації № 1413- од від 21 грудня 2012 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_8 у власність земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва на території Підгороднянської сільської ради»;
- пояснювальній записці до проекту розпорядження голови Тернопільської районної державної адміністрації «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_8 у власність земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва на території Підгороднянської сільської ради»;
- заяві ОСОБА_8 від 20 грудня 2012 року на ім`я голови Тернопільської районної державної адміністрації про затвердження проекту землеустрою;
- копіях аркушів із журналів реєстрації вхідної документації Тернопільської районної державної адміністрації із записами, щодо скерування заяв ОСОБА_6 ;
- проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_7 для ведення особистого селянського господарства на території Підгороднянської сільської ради (за межами населеного пункту) Тернопільського району Тернопільської області;
- державному акті на право власності на земельну ділянку ОСОБА_7 ;
- проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_9 для ведення особистого селянського господарства па території Підгороднянської сільської ради (за межами населеного пункту) Тернопільського району;
- технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_9 ;
- поземельній книзі щодо реєстрації за ОСОБА_9 права власності на земельну ділянку;
- проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_8 для ведення індивідуального садівництва на території Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області;
- державному акті на право власності на земельну ділянку ОСОБА_8 ;
- копії проекту встановлення меж утворення території Підгороднянської сільської ради народних депутатів Тернопільського району 1992 року з графічними матеріалами;
- копії технічного звіту по корегуванню матеріалу зйомок минулих років Підгороднянської сільської ради народних депутатів Тернопільського району 1994 року з графічними матеріалами;
- копіях планово-картографічних матеріалів трьох земельних ділянок, які розташовані в межах населеного пункту с. Підгороднє;
- повідомленні начальника Головного управління Держземагенства у Тернопільській області №10-19-0.4-3699/2-14 від 20 серпня 2014 року, згідно якого встановити точне місце розміщення земельних ділянок із кадастровими номерами 6125286900010012658, 6125286900010013078 та 6125286900020012469 (в межах чи за межами населеного пункту) не вбачається можливим. Проте згідно аналізу векторизованого планово - картографічного матеріалу з проекту встановлення меж і утворення території Підгороднянської сільської ради (1998 року) в електронному вигляді, земельні ділянки із кадастровими номерам 6125286900010013078 та 6125286900010012469 розташовані в межах населеного пункту, а земельна ділянка 6125286900020012658 розміщена на границі, що розмежовує землі населеного пункту. Згідно викопіювання планово-картографічного матеріалу з проекту встановлення меж і утворення території Підгороднянської сільської ради (1998 року), земельні ділянки з кадастровими номерами 6125286900010012658, 6125286900010013078 та 6125286900020012469 розташовані в межах с. Підгороднє;
- відповіді начальника Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області №05-11/1945 від 25 червня 2014 року, згідно якої перевіркою дотримання вимог земельного законодавства при прийнятті розпоряджень Тернопільською районною державною адміністрацією Держсільгоспінспекцією в Тернопільській області встановлено, що розпорядженням голови Тернопільської РДА: від 28 травня 2010 року № 605, від 10 грудня 2010 року № 1388, від 21 грудня 2012 року № 1413-од щодо відведення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення (землі запасу-рілля) за межами населеного пункту на території Підгороднянської сільської ради Тернопільського району передано вищезазначеній громадянці дану земельну ділянку у власність для згаданих потреб, суперечать ст. 17 Земельного кодексу України та пункту 12 Перехідних положень цього ж кодексу, оскільки вказані земельні ділянки відповідно до Проекту встановлення меж і утворення території Підгороднянської сільської ради затвердженого Тернопільською обласною радою народних депутатів 12 лютого 1993 року, Технічного звіту по коректуванню планового матеріалу зйомок минулих років Підгороднянської сільської ради народних депутатів, розробленого у 1994 році та Проекту зміни межі Підгороднянської сільської ради затвердженого рішенням Тернопільської обласної ради від 26 лютого 1999 року № 54, розташовані в межах населеного пункту с. Підгороднє Тернопільського району, де розпорядником даних земель є Підгороднянська сільська рада;
- відповідях Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області №05-11/1361 від 15 квітня 2014 року, в яких зазначено про порушення, виявлені під час проведених перевірок 13 та 20 серпня 2013 року;
- рапорті ст. оперуповноваженого в ОВС 2 сектору ВКЗЕ УСБ України в Тернопільській області від 15 травня 2014 року, згідно з якого надані головою Тернопільської райдержадміністрації (розпорядження № 275 від 22 березня 2010 року, №605 від 28 травня 2010 року, № 697 від 9 червня 2010 року, №1268- од 3 грудня 2012 р та №1413-од від 21 грудня 2012 року) у ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у власність земельні ділянки знаходяться у межах населеного пункту с. Підгороднє, а тому їх розпорядником є сільська рада, а не райдержадміністрація;
- даних результату перевірки Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області, згідно якої розпорядження №275 від 22 березня 2010 року, №605 від 28 травня 2010 року, №697 від 9 червня 2010 року, № 1388 від 10 грудня 2010 року, №1268-од 3 грудня 2012 року та №1413- од від 21 грудня 2012 року видані з порушенням вимог ст. 17 Земельного кодексу України та п. 12 Перехідних положень цього ж Кодексу. Згідно розрахунків ДП «Тернопільський науково - дослідний та проектний інститут землеустрою», загальна середня вартість земельних ділянок наданих у власність громадянам в межах населеного пункту с. Підгороднє з порушенням вимог чинного земельного законодавства України, на момент передачі становила 908 252 грн;
- витягу з кримінального провадження №22014210000000010 від 15 травня 2014 року, згідно якого начальник Управління Держкомзему в Тернопільському районі ОСОБА_6 , шляхом невиконання та неналежного виконання своїх службових обов`язків, вчинив службову недбалість, внаслідок чого було незаконно виділено у приватну власність громадян три земельні ділянки загальною площею 1,62 га, в межах населеного пункту с. Підгороднє, чим спричинив тяжкі наслідки територіальній громаді с. Підгороднє;
- протоколі огляду від 23 березня 2015 року, згідно якого в ході огляду було оглянуто вилучені в ході тимчасового доступу до речей і документів Тернопільської районної державної адміністрації, документи вилучені в ході тимчасового доступу до речей і документів Відділу Держземагенства у Тернопільському районі та документи, надані ДП «Тернопільський науково- дослідний та проектний інститут землеустрою» та землевпорядником Підгороднянської сільської ради; 
- довідці про експертну вартість земельних ділянок №74 від 8 травня 2015 року, згідно якої ринкова вартість - імовірна ціна 0,01 га земель, наданих для ведення особистого селянського господарства в с. Підгороднє Тернопільського району станом на 2010 рік становить 3832 грн;
- довідці про експертну вартість земельних ділянок №73 від 8 травня 2015 року згідно якої ринкова вартість - імовірна ціна 0,01 га земель, наданих для ведення садівництва в с. Підгороднє Тернопільського району станом на 2012 рік становить 7121 грн;
- у висновку експерта Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення комплексної земельно-технічної, оціночно-земельної та експертизи з питань землеустрою по матеріалах кримінального провадження №295/21/2943-2961/22-16 від 29 серпня 2022 року, згідно якого розроблені проекти землеустрою на земельні ділянки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не відповідають вимогам земельного законодавства. Встановити чи знаходяться дані земельні ділянки в межах населеного пункту села Підгороднє (Підгороднянської сільської ради) Тернопільського району Тернопільської області станом на 12 листопада 2012 року, 3 грудня 2012 року та з 21 грудня 2012 року - по даний час не вбачається за можливе в зв`язку з відсутністю належних, відповідно до законодавства відомостей про об`єкт дослідження - межі населеного пункту села Підгороднє Тернопільського;
- роз`ясненні спеціаліста ОСОБА_51 , в якому детально описано процедуру розгляду і затвердження землевпорядної документації. Зазначено, що межі населеного пункту с. Підгородне Тернопільського району Тернопільської області, були встановленні відповідно до проекту встановлення меж і утворення території Підгороднянської сільської ради, затвердженого рішенням дванадцятої сесії Тернопільської обласної Ради народних депутатів від 12 лютого 1993 року.
Дослідивши й оцінивши вказані у вироку докази з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, місцевий суд правильно встановив обставини кримінального провадження та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 367 КК - службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом громадським інтересам. 
Місцевий суд встановив, що ОСОБА_6 , як начальник Управління Держкомзему у Тернопільському районі, внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, не вжив заходів, щодо встановлення невідповідності місця розташування земельної ділянки вимогам документації із землеустрою щодо встановлення, коректування та зміни меж населеного пункту села Підгороднє, підписав та видав висновки № 339 від 23 березня 2010 року, №310 від 25 жовтня 2010 року та №4 від 6 грудня 2012 року Управління Держкомзему в Тернопільському районі, якими погоджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , після чого підписав аркуші погодження розпорядження голови Тернопільської РДА про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність.
За доводами суду першої інстанції, враховуючи наявність суперечливих відомостей щодо місця розташування спірних земельних ділянок, ОСОБА_6 , до повноважень якого на той час належала координація місцевих органів виконавчої влади з питань землеустрою та здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, мав право порушити у встановленому законодавством порядку клопотання про зупинення дії або скасування актів держадміністрацій та органів місцевого самоврядування з метою усунення вказаних суперечностей та недопущення порушення вимог земельного законодавства. Обвинувачений ОСОБА_6 , який на той час ніс персональну відповідальність за діяльність Управління, не вжив належних заходів щодо встановлення місця розташування земельних ділянок, які передавались у власність: ОСОБА_7 площею 1,00 га, ОСОБА_9 площею 0,50 га, ОСОБА_8 площею 0,12 г.
Відтак, на переконання місцевого суду, внаслідок службової недбалості начальника Управління Держкомзему в Тернопільському районі ОСОБА_6 незаконно передано земельні ділянки загальною площею 1,62 га у приватну власність громадян, чим заподіяно матеріальну шкоду громадським інтересам в сумі 660 252 грн, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом громадським інтересам територіальної громади села Підгороднє Тернопільського району Тернопільської області.
Щодо наданих стороною захисту рішень Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 7 грудня 2015 року та рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 28 грудня 2016 року, у справі №607/12160/15-ц то місцевий суд зазначив, що предметом спору є законність надання Тернопільською районною державною адміністрацією дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_9 і подальше набуття права власності на земельну ділянку ОСОБА_52 , на підставі договору купівлі-продажу, а не дії ОСОБА_6 , як начальника Управління Держкомзему у Тернопільському районі та виконання ним своїх службових обов`язків. 
Суд зауважив, що у вказаній справі суд за результатами аналізу інформації ГУ Держземагенства у Тернопільській області №10-19-0.4-3699/14 від 20 серпня 2014 року, інформації зазначеної у висновку земельно-технічної експертизи №338/16-22 від 29 листопада 2016 року, посилаючись на правову позицію ВС України від 26 жовтня 2016 року (справа №6-805цс16), дійшов висновку, що Тернопільська РДА при прийнятті вищевказаного рішення не вийшла за межі наданих їй повноважень, тому набуття ОСОБА_52 права власності на спірну земельну ділянку є правомірним. Вказана земельна ділянка в подальшому включена до меж населеного пункту с. Підгородне, однак після набуття на неї права власності.
При цьому суд першої інстанції звернув увагу на те, що у вказаному рішенні міститься посилання на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2016 року, яким визнано протиправними дії державного інспектора ОСОБА_26 під час перевірки Тернопільської районної державної адміністрації та складання акту перевірки від 20 серпня 2013 року. При цьому, відповідно до постанови Львівського адміністративного апеляційного суду від 5 квітня 2017 року, вищевказану постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2016 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_53 до Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області про визнання незаконними та протиправними дій - скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_52 - відмовлено. В подальшому постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року, постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2016 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 5 квітня 2017 року скасовано, провадження у адміністративній справі №819/838/16, закрито. 
Щодо посилання сторони захисту на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 лютого 2019 року про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Тернопільської районної державної адміністрації №1413-од від 21 грудня 2012 року, то місцевий суд зазначив, що враховуючи наявність суперечливих відомостей Управління Держкомзему в Тернопільському районі, яке здійснює державний контроль за використанням та охороною земель і персональну відповідальність за діяльність якого на той час була у ОСОБА_6 , мало вжити належних заходів щодо встановлення вказаних суперечностей та в подальшому прийняти необхідних заходів з метою недопущення порушень вимог земельного законодавства. 
На переконання суду першої інстанції, вказане рішення суду не спростовує наявності в діях ОСОБА_6 ознак неналежного виконання службових обов`язків, тому не може бути покладене в основу судового рішення як доказ невинуватості останнього у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. 
Щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 364 КК то суд першої інстанції зазначив, що зловживання владою або службовим становищем визнається злочином за наявності трьох ознак у їх сукупності: 1) використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби; 2) вчинення такого діяння з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб; 3) заподіяння такими діями тяжких наслідків охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб. Відсутність однієї із зазначених ознак свідчить про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК.
Місцевий суд зазначив, що свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , в суді надали показання, що із заявами про виділення у власність земельної ділянки вони зверталась до Тернопільської РДА., з ОСОБА_6 вони не знайомі. Відомості про те, що вказані особи безпосередньо чи через інших осіб звертались до ОСОБА_6 , або у будь-який інший спосіб мали намір вплинути на нього з метою прийняття рішення на їх користь, матеріали справи не містять та в ході судового розгляду таких обставин не встановлено, як і не встановлено того факту, що погоджуючи проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , обвинувачений ОСОБА_6 умисно, шляхом зловживання службовим становищем діяв в інтересах третіх осіб.
За доводами суду першої інстанції, зловживання службовим становищем в інтересах третіх осіб свідчить про те, що службова особа при вчиненні злочину керується саме таким мотивом - вчинення неправомірних дій в інтересах третіх осіб, проте стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_6 діяв в інтересах третіх осіб.
При цьому місцевий суд зазначив, що мотив і мета мають внутрішній суб`єктивно- психологічний зв`язок між собою. За своєю сутністю мотив і мета - це корелятивні поняття щодо визначення сфери психічної діяльності, які розкривають її в різних аспектах: мотив як відправний пункт діяльності особи, який впливає на будь-яку діяльність, тобто викликає її, а мета - як мислене уявлення про результат, який має її завершити. Мотив кримінального правопорушення можна визначити як свідоме і вольове спонукання до досягнення мети. 
З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що, що в даному випадку сторона обвинувачення не надала належних і допустимих доказів на підтвердження наявності у діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК, а саме суб`єктивної сторони вказаного кримінального правопорушення - умисне зловживання службовим становищем всупереч інтересів служби, в інтересах третіх осіб.
Місцевий суд критично оцінив обвинувачення ОСОБА_6 у тому, що він діяв всупереч інтересам служби і 28 листопада 2013 року та 5 грудня 2013 року видав та підписав державні акти серії ЯМ №248791, ЯМ №248789, ЯМ №248790, ЯМ №389366, ЯМ №389367 та ЯМ №389365, мотивуючи це тим, що видача та підпис бланків державних актів відповідно до Наказу Державного комітету України по земельних ресурсах N 43 від 4 травня 1999 року та додатку №1 до нього станом на 28 листопада 2012 року та 5 грудня 2012 року входили до повноважень ОСОБА_6 . 
Також місцевий суд звернув увагу на те, що в обвинувальному акті неправильно зазначено дату видачі державних актів серії ЯМ №248791, ЯМ №248789, ЯМ №248790, ЯМ №389366, ЯМ №389367 та ЯМ №389365, зокрема зазначено 28 листопада 2013 року та 5 грудня 2013 року, адже правильними є 28 листопада 2012 року та 5 грудня 2012 року.
На переконання місцевого суду, при належному виконанні службових обов`язків, ОСОБА_6 перед погодженням проекту землеустрою, мав змогу належним чином проаналізувати розроблений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 0,84 га для ведення індивідуального садівництва на території Підгороднянської сільської ради ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 та встановити те, що дані земельні ділянки прилягають до ставка, прибережна захисна смуга, якого проектом землеустрою не встановлена. Проте, у зв`язку з неналежним виконанням службових обов`язків ОСОБА_6 через несумлінне ставлення до них, погодив проект землеустрою, шляхом підписання та завірення печаткою аркушу «для заміток», у якому зазначена інформація про те, що проект землеустрою підготовлений згідно з вимогами чинного земельного законодавства України, встановлених стандартів, погоджується та підлягає затвердженню, після чого підписав аркуш погодження розпорядження голови Тернопільської районної державної адміністрації про затвердження проекту землеустрою.
Суд першої інстанції також врахував висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 2 лютого 2022 року (справа №520/15641/15-к, провадження №51- 3361 км21) та постанові від 9 лютого 2022 року у справі №707/661/17.
З врахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення з ч. 2 ст. 364 КК, перекваліфікувавши його дії на ч. 2 ст. 367 КК, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом громадським інтересам, що покращує становище ОСОБА_6 .
Судовий розгляд у місцевому суді було проведено відповідно до вимог ст. 337 КПК, тобто в межах висунутого обвинувачення, а діям ОСОБА_6 дано правильну юридичну оцінку. Кваліфікації дій засудженого за ч. 2 ст. 367 КК є правильною.
Вирок суду відповідає вимогам статей 370, 373, 374 КПК, є законним, обґрунтованим і вмотивованим. 
Суд апеляційної інстанції, переглянувши кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого, відповідно до вимог ст. 419 КПК дав належну оцінку викладеним в апеляційній скарзі засудженого доводам, в тому числі і тим, на які він посилаються при касаційному розгляді, належним чином перевірив викладені в ній доводи про незаконність вироку, неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, визнав їх безпідставними, мотивував своє рішення та зазначив підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Зокрема, суд погодився з висновком місцевого суду про доведеність винуватості  ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 367 КК, зазначивши, що такий висновок є ґрунтовним та повністю підтверджується зібраними та дослідженими доказами, які апеляційний суд вважає належними і допустимими.
Щодо доводів засудженого про те, що в його повноваження не входило визначення місця розташування земельних ділянок, то колегія суддів зазначила, що завданням управління, яке очолював обвинувачений та за роботу якого ніс персональну відповідальність, було здійснення контролю за дотриманням земельного законодавства, в тому числі перевірка документації з землевпорядкування на відповідність вимогами земельного законодавства, на момент погодження документації з землеустрою було створено комісію для розгляду питань пов`язаних з погодженням документації з землеустрою, в склад якої входили спеціалісти та яку очолював обвинувачений, який будучи директором діяв як представник управління Держкомзему.
Апеляційний суд зауважив, що законом не було передбачено обов`язковості погодження проекту землеустрою Комісією, згідно п. 8 Положення про управління(відділ) Держкомзему в Тернопільському районі начальник управління (відділу): здійснює керівництво діяльністю управління та несе персональну відповідальність за виконання покладених на управління завдань Контроль за здійсненням землеустрою у відповідності до вимог чинного законодавства є головним завданням управління Держкомзему, погодження проекту землеустрою належить до компетенції управління Держкомзему у Тернопільському районі, жоден з працівників відділів управління не мав права підпису, його мав лише керівник, яким на той час був ОСОБА_6 , який перевіряв та вивчав інформацію зазначену в наданих йому землевпорядними організаціями документах та приймав рішення про відповідність проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок вимогам земельного законодавства, перевірити чи надана земельна ділянка знаходиться в межах чи поза межами с. Підгороднє входило в компетенцію очолюваного ОСОБА_6 управління, за роботу якого він ніс персональну відповідальність. 
Також колегія суддів звернула увагу на те, що довідка форми 6 зем, на яку посилається апелянт та яка міститься в технічній документації розробленій землевпорядними організаціями, в яких вказано що земельна ділянка не знаходиться в межах с. Підгороднє, підписані саме ним. Підставою для відмови у погодженні документації із землеустрою могла бути невідповідність її положень вимогам законів і прийнятих відповідно до них нормативно правових актів. 
Крім цього апеляційний суд зазначив, що орган, уповноважений приймати рішення про передачу в власність земельної ділянки подавав на розгляд комісії проект землеустрою щодо її відведення, проект документації із землеустрою був погоджений Управлінням, яке очолював обвинувачений, який не виявив внаслідок неналежного виконання своїх посадових обов`язків невідповідності місця розташування вказаних земельних ділянок містобудівній документації, при тому що в його обов`язки входило це зробити та мав таку можливість оскільки при відділі Держкомзему функціонував відділ(управління) Державного земельного кадастру, який володіє національною кадастровою системою та в якого наявні відповідні картографічні матеріали на підставі яких слід було встановити що земельні ділянки розташовані в межах села. 
Суд апеляційної інстанції наголосив, що не дивлячись на те що відповідальність за якість робіт із землеустрою несуть розробники даної документації, однак при її погодженні повинні бути досліджені і встановлені документи щодо віднесення конкретної земельної ділянки до певного населеного пункту. Проект землеустрою включає довідку, яка вказує про місце розташування земельної ділянки та її площу. У проектах землеустрою щодо відведення у власність 3 ділянок громадянам на території Підгороднянської сільської ради Тернопільського району знаходяться видані Управлінням Держкомзему у Тернопільському районі довідки про правовий статус, кількісні та якісні характеристики земельних ділянок, розподілення земель серед землевласників та землекористувачів по формі 6-зем, у відповідності до яких вказані земельні ділянки знаходяться за межами населеного пункту - с. Підгороднє Тернопільського району Тернопільської області. 
За доводами колегії суддів, визначення чи відповідає дійсності інформація, відображена у долучених до проекту землеустрою довідках з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (форми 6-ЗЕМ), визначення складу земельних угідь не належить до повноважень землевпорядної організації. Вказані проекти в установленому порядку були погоджені Управлінням Держкомзему у Тернопільському районі, у висновку якого також зазначено, що спірні земельні ділянки розташовані за межами населеного пункту на території Підгороднянської сільської ради. 
Апеляційний суд зазначив, що ст. 186-1 ЗК передбачено що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов`язковому погодженню саме з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує політику в сфері земельних відносин, тобто Управлінням Держкомзему в Тернопільському районі, яке очолював ОСОБА_6 та за діяльність якого ніс персональну відповідальність, що правильно встановлено судом за наслідками дослідження Положення про Управління Держкомзему у Тернопільському районі, затвердженого наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 7 від 8 січня 2010 року, виданого ним наказу № 31-К від 12 грудня 2008 року, яким розмежовано обов`язки між начальником управління, та додатку № 1 до цього наказу та його заступниками та посадовою інструкцією ОСОБА_6 , відповідно до якого саме на обвинуваченого покладено організація здійснення землеустрою .
З врахуванням наведеного суд апеляційної інстанції не взяв до уваги і посилання обвинуваченого на те, що документи щодо виділення спірних земельних ділянок перевіряли 16 працівників, оскільки в Управлінні лише він, як начальник, був наділений правом підпису, а представники комісії при розгляді проекту відповідали кожен за свій напрямок, зокрема, ОСОБА_6 - на його відповідність вимогам земельного законодавства.
З приводу твердження апелянта про те що не він, а начальник РДА підписував розпорядження про надання дозволу громадянам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних та його затвердження, то колегія суддів зазначила, що відповідно до п. в) ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про землеустрій» покладено здійснення землеустрою і державного контролю за його проведенням на Управління, що очолював ОСОБА_6 , який згідно зі ст. 31 ЗУ "Про місцеві державні адміністрації з питань повноважень місцевих державних адміністрацій підзвітний і підконтрольний головам цих адміністрацій та несе персональну відповідальність за прийняті рішення, а також його підписи на всій документації, яка стосувалась процедури надання дозволу на розробку проектів відведення, погодження проектів землеустрою щодо їх відведення, їх затвердження та видачі Державних актах про право власності громадян на ці земельні ділянки, підтверджує що він був ознайомленим з документами, які стали підставою для їх прийняття та саме в його обов`язки входила перевірка цих документів в частині що стосувалась дотримання вимог земельного законодавства .
Щодо доводів обвинуваченого про те що Підгороднянська сільська рада у 2010- 2012 роках не мала проекту землеустрою щодо впорядкування територій населеного пункту, оскільки проект встановлення і зміни меж с. Підгороднє був розроблений і затверджений лише рішенням Тернопільської районної ради другої сесії сьомого скликання від 5 січня 2016 року, то апеляційний суд зазначив, що оскільки проекту землеустрою с. Підгороднє у 2010-2012 роках розроблено не було, розміри та межі населеного пункту села Підгородне Тернопільського району Тернопільської області були встановлені відповідно до вимог чинного законодавства у Проекті встановлення меж і утворення території Підгороднянської сільської ради народних депутатів Тернопільського району Тернопільської області 1992 року з графічними матеріалами і були чинними до 5 січня 2016 року та до цього часу розміри та межі села у визначеному законом порядку не змінювались.
За доводами апеляційного суду, факт розташування земельних ділянок виділених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 саме в межах населеного пункту села Підгороднє Тернопільського району Тернопільської області, де розпорядником земель є Підгороднянська міська рада, підтверджується окрім документів, показаннями свідка ОСОБА_26 , який під присягою про кримінальну відповідальність пояснив яким чином він проводив перевірку, а також вказав що обвинувачений мав доступ до національної кадастрової системи, де відображено всю графічну частину по Підгороднянській сільській раді, тому йому необхідно було визначити місце розташування земельних ділянок перед затвердженням проекту землеустрою, чого в даному випадку відділом землеустрою ГУ Держземагенства в Тернопільській області зроблено не було. Відомості щодо місця розташування вищезазначених земельних ділянок ОСОБА_6 міг дізнатись також з публічної кадастрової карти України, так як був визначений особою, яка відповідала за діяльність вказаного органу, порівнюючи Публічну кадастрову карту, до якої він мав доступ в силу посадових обов`язків та Проект меж с. Підгороднє 1992 року із змінами 1998 року він міг встановити що земельні ділянки знаходяться в межах села, листом Підгороднянської сільської ради від 2014 року, у якому вона підтвердила та надала викопіровку земельних ділянок, з якого вбачається, що вказані земельні ділянки розташовані в межах населеного пункту с. Підгороднє Тернопільського району та іншими дослідженими судом доказами.
Апеляційний суд відхилив також доводи ОСОБА_6 щодо незаконності актів перевірки інспекцією сільського господарства 13 та 20 серпня 2013 року, мотивуючи це тим, що з 2012 року в зв`язку з внесенням змін до ст. 188 ЗК та ст. 6 ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель» повноваженнями щодо перевірки додержання органами державної влади вимог земельного законодавства України та встановлення порядку набуття і реалізації права на землю були наділені Державні інспекції сільського господарства.
На переконання колегії суддів, факт відсутності встановлення Держкомземом України службової недбалості ОСОБА_6 згідно з «ЗУ про державну службу в Україні» не впливає на законність висновків суду про доведеність вини у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 367 КК, оскільки є внутрішнім документом та у випадку ініціювання службової перевірки щодо останнього Держкомземом України її результати могли бути оцінені судом в сукупності з іншими доказами.
З приводу доводів апелянта про недоведеність причинно-наслідкового зв`язку між його діями та шкідливими наслідками, які відсутні в зв`язку з тим, що рішеннями судів в цивільних справах, які набрали законної сили, не скасовано розпорядження РДА щодо виділення земельних ділянок з кадастровими номерами 6125286900010012469, 6125286900010013078, 6125286900010012658 та останні залишились у власності фізичних осіб, то колегія суддів зауважила, що суд, який розглядає справу про обвинувачення особи у вчинені злочину не наділений повноваженнями аналізувати мотиви рішень у цивільних справах, оскільки вони не мають преюдиційного значення, обов`язковим є лише виконання самого рішення.
Водночас апеляційний суд зазначив, що вищенаведеними доказами у справі підтверджено, що саме необережні дії ОСОБА_6 як начальника Управління Держкомзему в Тернопільському районі, які виразились у його службовій недбалості, зокрема неналежному виконанні службових обов`язків при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та підписанні листа погодження розпорядження голови РДА щодо затвердження проекту землеустрою, який зобов`язаний був встановити невідповідність розташування земельних ділянок проекту встановлення та корегування меж населеного пункту с. Підгороднє 1992 року, зі змінами внесеному у 1998 році та протиправним наданням цих ділянок з власності сільської ради, має місце причинно - наслідковий зв`язок зі шкодою, яка заподіяна громаді села внаслідок протиправного вибуття їх з власності територіальної громади, а тому й наявні тяжкі наслідки у виді вартості вказаної землі, якою громада могла б розпорядитись на власний розсуд, яка визначена виходячи з оцінки землі, яка визначена виходячи з оцінки землі станом на 2012 рік в сумі 660 252 грн , що підтверджується довідкою про експертну вартість земельних ділянок № 74 від 8 травня 2015 року та довідкою про експертну вартість земельних ділянок № 73 від 8 травня 2015 року виданою директором ПП «Геоцентр», з якої вбачається що ринкова вартість - імовірна ціна 0,01 га земель, наданих для ведення садівництва в с. Підгороднє Тернопільського району станом на 2012 рік становить 7121 грн.
Перевіряючи доводи апелянта щодо наявності встановленої межі прибережної захисної смуги ставу на території с. Підгороднє, в межах якої ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_54 . Тернопільською РДА було виділено земельні ділянки, колегія суддів дійшла висновку про те, що такі доводи не знайшли свого підтвердження.
Зокрема апеляційний суд зазначив, що за наслідками судового слідства встановлено що земельні ділянки, котрі виділені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_55 для ведення садівництва в 2012 році Тернопільською РДА прилягають до водного об`єкту - ставка, розташованого на території Підгородянської сільської ради площею 9,89 га, прибережно-захисна смуга якого, відповідно до статті 60 Земельного кодексу України повинна становити 100 м із врахуванням крутизни схилу, яка проектом землеустрою не встановлена, що суперечить вимогам статей 59 та 60 Земельного кодексу України, згідно яких прибережна захисна смуга для ставків площею понад 3 га становить 50 метрів, при крутизні схилів більше трьох градусів, ширина прибережної смуги подвоюється та вимогам п.п. а,г ч. 2 ст. 61 ЗК, згідно з якими ці земельні ділянки можуть передаватись лише на умовах оренди, розорювання вказаних земель, а також садівництво і городництво забороняється.
Колегія суддів вказала на те, що з розробленого проекту землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок загальною площею 0,84 га для ведення індивідуального садівництва на території Підгороднянської сільської ради ПП "Землевласник - СЛ" слідує, що земельні ділянки прилягають до ставка, прибережна захисна смуга, якого проектом землеустрою не встановлена, що суперечить вимогам статей 59 та 60 ЗК, згідно яких прибережна захисна смуга для ставків площею понад 3 га становить 50 метрів, при крутизні схилів більше трьох градусів, ширина прибережної смуги подвоюється.
При цьому суд апеляційної інстанції звернув увагу на лист начальника Управління Держкомзему у Тернопільському районі ОСОБА_6 №1400/02/01-26 від 11 вересня 2012 року на ім`я голови Тернопільської районної державної адміністрації ОСОБА_18 , у якому окрім вищезазначеного вказано, що земельні ділянки прибережної захисної смуги можуть передаватися лише на умовах оренди, розорювання вказаних земель, а також садівництво і городництво забороняється.
Крім цього суд апеляційної інстанції зазначив, що згідно листа Держсільгоспінспекції України від 4 серпня 2014 року, при наданні земельних ділянок СТ «Підгороднє» документація із встановлення меж прибережної захисної смуги не розроблялась.
Суд апеляційної інстанції також вказав на відповідь заступника голови Тернопільської райджержадміністартиції від 27 жовтня 2014 року на подання прокурора Тернопільської області від 8 листопада 2013 року про усунення порушень земельного законодавства, згідно відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 60 ЗК прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою. Згідно з ст. 88 Водного кодексу - проекти землеустрою щодо встановлення меж прибережних захисних смуг розробляються в порядку, передбаченому законом. Станом на 25 листопада 2013 року такий закон прийнятий не був, а отже прибережні захисні смуги в 2012 році при виділенні ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_55 земельних ділянок для садівництва площею по 0,12 га-загальною полщею 0,84 га належним чином встановлені не були.
Колегія суддів також звернула увагу на те, що в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 4 червня 2013 року державного інспектора Держсільгоспінспекції у Тернопільській області встановлено, що вищезазначені земельні ділянки знаходяться в межах прибережно-захисної смуги поблизу водного об`єкта ставка площею 9,89 га, розташовані 18-24 м від ставка.
Апеляційний суд зазначив, що при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 0,84 га для ведення індивідуального садівництва на території Підгороднянської сільської ради ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_55 , ОСОБА_6 мав змогу належним чином перевірити його на дотримання вимог земельного законодавства, зокрема, встановити що їх не можна було передавати громадянам у власність, оскільки законом допускалась лише їх оренда, окрім того також було заборонено ведення на них садівництва, тому його діями було заподіяні тяжкі наслідки громадським інтересам, які визначені у висновку № 533/534/535,536,537,538,539 від 27 березня 2017 року повторної комісійної судово- оціночної земельної експертизи Львівського НДІСЕ МЮУ, згідно з яким ринкова вартість земельних ділянок загальною площею 0,84 га станом на 28 листопада 2012 та 5 грудня 2012 року становить 569 898 грн. 
За доводами апеляційного суду, що той факт на даний час став висох та земельні ділянки залишились у власності фізичних осіб не спростовує заподіяння тяжких наслідків у вигляді збитків державі у виді їх ринкової вартості на час їх протиправного наданням громадянам. 
Крім цього суд апеляційної інстанції зазначив, що цивільні позови про їх вилучення прокурором не заявлялись оскільки на даний час ставу немає, прибережної захисної смуги теж, а земля була виділена не в межах села Підгороднє, а на території Підгороднянської сільської ради, розпорядження щодо яких згідно вимог ЗК були наділені РДА.
Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статей 370, 419 КПК.
Доводи засудженого про порушення місцевим судом вимог ч. 1 ст. 242 КПК є безпідставними.
Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 242 КПК, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 2 вересня 2015 року задоволено клопотання захисника, визнано недопустимим доказом висновок експертів Тернопільського відділення КНДІСЕ за результатами проведення комісійної оціночно-земельної експертизи №6222-6228/13-22 від 25 грудня 2013 року та припинено його дослідження з тих підстав, що експерти проводили експертизу і складали висновок з врахуванням положень не чинного законодавства. 
Також ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 24 червня 2019 року задоволено клопотання прокурора та визнано недопустимим доказом висновок експерта №1163/17-22 від 14 грудня 2017 року і виключено його з числа доказів з тих підстав, що під час проведення експертизи допущено істотні порушення прав людини і основоположних свобод, зокрема, експертом ОСОБА_56 здійснено процесуальні дії, які потребують попереднього дозволу суду, тобто збір матеріалів для проведення експертизи без такого дозволу. Зібрані у не процесуальний спосіб матеріали експерт ОСОБА_56 врахував при проведенні експертизи.
З врахуванням наведеного, оскільки, для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження і надання відповідей на запитання, які раніше було поставлено перед експертами у вищезазначених висновках експертиз, необхідні спеціальні знання, судом обґрунтовано було задоволено клопотання прокурора та ухвалою Тернопільського міськрайонного суду 30 листопада 2015 року було призначено повторну комісійну оціночно-земельну експертизу, а також ухвалою від 15 липня 2019 року призначено судову комісійну земельно-технічну експертизу.
Відтак, в супереч твердженням засудженого, місцевим судом було дотримано вимоги ч. 1 ст. 242 КПК.
Щодо посилання засудженого на те, що місцевим судом безпідставно стягнуто з нього процесуальні витрати за проведення експертиз, дві із яких було повторно призначено не за його клопотанням, що суперечить положенням ч. 1 ст. 122 КПК, згідно якої витрати, пов`язані із залученням експертів несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик експерта, то слід зазначити наступне. 
Питання процесуальних витрат у кримінальному провадженні врегульовано главою 8 КПК. Перелік видів таких витрат міститься у ст. 118 цього кодексу, а їх розподіл регламентовано ст. 124 КПК, за змістом ч. 2 якої визначено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Відтак, визнавши ОСОБА_6 винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд першої інстанції обґрунтовано та відповідно до вимог КПК стягнув з нього на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертиз, які були покладені в основу вироку щодо нього.
Інші доводи, викладені в касаційній скарзі засудженого та мотиви незгоди із оскаржуваним судовим рішенням не спростовують правильності висновків суду апеляційної інстанцій і не містять переконливих доводів, які би дозволили Верховному Суду дійти висновку, що рішення було постановлено з істотними порушеннями норм права, які можуть поставити під сумнів його законність.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність у кримінальному провадженні судом не встановлено, а тому підстави для задоволення касаційної скарги засудженого та скасування судових рішень відсутні.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 грудня 2024 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 27 травня 2025 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 -без задоволення.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1  ОСОБА_2 ОСОБА_3