Справа № 127/21351/26
Провадження № 3/127/4299/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП України у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА №147685 від 11 червня 2026 року слідує, що 11 червня 2025 року близько 10.05 год в м.Вінниці по вул.Привокзальній біля перукарні «Наталі» на території ринку «Привокзальний» ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність без державної реєстрації, продавав алкогольні напої сумнівної якості в прозорій пляшці об`ємом 1,5 літри з різким запахом вина, вартістю 240 грн, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164КУпАП».
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, вказував на відсутність доказів щодо здійснення ним господарської діяльності з продажу вина, на ринку він продавав власну полуницю, а вино привіз з села для себе, однак ще не заніс його додому (в квартиру), так як хотів спершу продати полуницю. Пляшки стояли серед особистих речей, а не на прилавку.
Його захисник – адвокат Руденко М.А. просила закрити провадження в справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.
Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.
Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ознаками ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Частиною 1 статті 164КУпАП («Порушення порядку провадження господарської діяльності») передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Відтак, диспозиція зазначеної статті містить 3 окремих форми вчинення даного адміністративного правопорушення, які, в тому числі, можуть бути пов`язані між собою.
Диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативних актів.
Згідно зі п.14.1.36 ст. 14 ПК України під господарською діяльністю розуміється діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Тобто, з метою визначення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, необхідно встановити всі характеризуючі ознаки господарської діяльності, основними з яких є: самостійність, ініціативність та систематичність.
Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» роз`яснено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.
Таким чином, важливими і обов`язковими ознаками господарської діяльності є її систематичність (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) та її здійснення суб`єктом на власний ризик з метою одержання прибутку.
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. В свою чергу, під визначенням господарської діяльності, розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.
Суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення, в залежності від його об`єктивної сторони можуть бути, як фізичні так і юридичні особи, в тому числі й фізичні-особи підприємці.
При вирішенні питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, судом установлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 систематично займається підприємницькою діяльністю без державної реєстрації як суб`єкт господарювання, що є обов`язковим елементом для визначення поняття підприємництва.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, спричинену матеріальну шкоду, а також про свідків і потерпілих.
Тобто, предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.
Разом з тим, суд бере до уваги, положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) згідно якої, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Однак, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 здійснював торгівлю домашнім вином.
Зокрема, ні матеріали справи, ні протокол про адміністративне правопорушення не містять відомостей кому ОСОБА_1 продав вино, в якій кількості, відсутні дані про отримання грошей від продажу вина, тобто виручки, яка відповідно до санкції частини 1 статті 164 КУпАП повинна бути конфіскованою у разі визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення.
Крім того, фабула вказаного вище протоколу про адміністративне правопорушення не містить відомостей про систематичність дій, що є обов`язковою ознакою господарської діяльності.
Натомість як докази вини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення додано письмові пояснення ОСОБА_2 , в яких останній зазначив, що він придбав вино в невідомого чоловіка на ринку. Водночас з цих пояснень не можливо встановити чи придбавалося вино саме у ОСОБА_1 , оскільки жодних ознак за яким можна ідентифікувати ОСОБА_1 не зазначено. При цьому з цих пояснень не вбачається на підставі чого встановлено особу, зважаючи, що в рапорті поліцейського зазначено, що повідомлення надійшло від невідомої особи.
Додані до протоколу фотозображення та відео також не підтверджують факт здійснення продажу продукції.
В матеріалах адміністративної справи наявні відомості про реєстрацію повідомлення про правопорушення ЄО №9289 від 11 червня 2026 року, яке за своїм часом зафіксоване пізніше чим складений протокол, а також роздруківка анкети ОСОБА_1 . Водночас суд звертає увагу на те, що вказані докази не є доказами продажу вина та не можуть бути покладені в основу обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. 
Інших доказів, що безпосередньо підтверджують факт продажу ОСОБА_1 вина та систематичність вказаних дій, суду теж надано не було.
Отже, надаючи оцінку кожному доказу, наявному в матеріалах справи як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, вважаю, що наданими матеріалами не доведено наявність складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, в діях ОСОБА_1 . 
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.
Таким чином, за відсутності належних, достовірних та допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 164, 221, 247, 283-284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164КУпАП.
Вилученні 4 пляшки об`ємом 1,5 літри з рідиною повернути  ОСОБА_1 .
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: