1	Справа № 335/3746/26  2/335/2468/2026 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2026 року Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді Шалагінової А. В., 
за участі секретаря судового засідання Савченко О. І., 
представника позивачки (в режимі відеоконференції) Богач А. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: вул. Перемоги, буд. 107Б, м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Богач Алли Олександрівни до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

08.04.2026 ОСОБА_1 в особі представника адвоката Богач А. О. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.04.2025 по 07.04.2026 в розмірі 62 194,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначала, що заочним рішенням Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 19.05.2025 у справі № 335/2632/25 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи з 20.03.2025 до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, з моменту прийняття заочного рішення у справі № 335/2632/25, жодних платежів за такими аліментами відповідач не здійснював, у зв`язку із чим утворилась заборгованість зі сплати аліментів, розмір якої за період з березня 2025 року по квітень 2026 року склала 62 194,00 грн, що підтверджується розрахунком від 01.04.2026, складеним головним державним виконавцем Лівобережного відділу ДВС у місті Запоріжжі у виконавчому провадженні ВП № 79425169. Лише з лютого 2026 року відбулась часткова сплата заборгованості по аліментам. Також зазначала, що до теперішнього часу відповідач продовжує ухилятися від сплати зазначеної заборгованості.
Розмір пені згідно з наведеним у позовній заяві розрахунком за період з 01.04.2025 по 07.04.2025 складає 168 448,09 грн. Однак, враховуючи положення ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України (далі – СК України), якими визначено, що розмір пені не може перевищувати розмір заборгованості, просила стягнути з відповідача на її користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі заборгованості по аліментам в сумі 62 194,00 грн.
Судом проведено такі процесуальні дії у цій справі.
Ухвалою судді від 10.04.2026 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі, призначено розгляд справи із повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання, встановлено строки для подання заяв по суті справи, призначено перше судове засідання на 15.05.2026 об 11:30 год.
06.05.2026 від представника позивачки через систему «Електронний суд» надійшла зава про розгляд справи без участі позивачки та її представника, в якій зазначила, що позовну заяву підтримують в повному обсязі та просила її задовольнити.
У зв`язку із неявкою учасників справи у судове засідання на 15.05.2026, судове засідання відкладено до 15.06.2026.
15.06.2026 на адресу суду надійшла заява представника ОСОБА_2 адвоката Будовської Н. В. про ознайомлення з матеріалами справи та перенесення судового засідання. 
За клопотанням представника відповідача 15.06.2026 судове засідання відкладено на 13.07.2026. 
Ухвалою судді від 07.07.2026 задоволено заяву представника позивачки про участь у судовому засіданні, призначеному на 13.07.2026, в режимі відеоконференції.
У судовому засіданні 13.07.2026 представник позивачки позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, що викладені у ньому.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив. 
13.07.2026 від представника відповідача адвоката Будовської Н. В. вдруге надійшла заява про перенесення судового засідання у зв`язку з її зайнятістю в іншому судовому засіданні. Разом з тим, до заяви представником відповідача не надано доказів її участі в іншому судовому засіданні (повістки тощо). Враховуючи зазначені обставини, судом визнано неповажними причини неявки представника відповідача у судове засідання 13.07.2026.
Враховуючи положення чч. 1, 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України), а також того, що відповідач та його представник були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явились до суду, а причини неявки представника відповідача у судове засідання 13.07.2026 визнано судом неповажними, суд вважав за можливе провести судове засідання за їх відсутності.
13.07.2026 судом завершено розгляд цієї справи та суд перейшов до стадії ухвалення рішення, оголосивши перерву для його виготовлення до 20.07.2026.
Заслухавши представника позивачки, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
Заочним рішенням Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 19.05.2025 у справі № 335/2632/25, провадження № 2/335/1711/2025, задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи з 20.03.2025 до досягнення дитиною повноліття.
Згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчого провадження, 28.10.2025 Лівобережним відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження ВП № 79425169, стягувачем в якому є ОСОБА_1 , а боржником ОСОБА_2 .
Проте, відповідач свій обов`язок зі сплати аліментів належним чином не виконував, аліменти своєчасно не сплачував, внаслідок чого за період з березня 2025 року по березень 2026 року утворилася заборгованість у розмірі 62 194,00 грн, що підтверджується складеним головним державним виконавцем Лівобережного відділу ДВС у місті Запоріжжі Берестецькою Т. розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 01.04.2026 ВП № 794252169.
Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Визначаючи розмір пені за прострочення сплати аліментів, суд керується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 01.04.2026, виконаним головним державним виконавцем Лівобережного відділу ДВС у місті Запоріжжі Берестецькою Т., яким визначено розмір заборгованості 62 194,00 грн. за період з березня 2025 року по березень 2026 року.
Водночас, при розрахунку пені суд враховує положення ч. 1 ст. 196 СК України в тій частині, що розмір пені обмежений розміром заборгованості, на який нараховується пеня, яка підлягає застосуванню в силу ст. 5 Цивільного Кодексу України, оскільки вказана норма пом`якшує цивільну відповідальність боржника за несвоєчасну сплату аліментів.
Наведений позивачкою розрахунок заборгованості неустойки (пені) у позовній заяві на суму 168 448,09 грн суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи та даним, зазначеним у розрахунку заборгованості державного виконавця. Відповідачем на засадах змагальності розрахунок заборгованості по аліментам, складений державним виконавцем, та розрахунок неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, складений позивачкою, під час судового розгляду не спростовано, альтернативних розрахунків суду не надано. Таким чином, в силу положень ст.ст. 12, 13, 77, 78, 81 ЦПК України в суду відсутні підстави для не взяття до уваги вказаних розрахунків пені. Водночас, в силу ч. 1 ст. 196 СК України сума неустойки (пені) підлягає обмеженню до розміру заборгованості по аліментам, тобто до 62 194,00 грн.
Також відповідачем та його представником не надано у визначені ЦПК України строки доказів тих обставин, що заборгованість зі сплати аліментів у вищезазначений період виникла не з вини відповідача, а також доказів наявності обставин, передбачених ч. 2 ст. 196 СК України, які надавали б суду право зменшити розмір неустойки (пені).
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.
У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, посувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
На підставі викладеного, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 62 194,00 грн, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, а також суду не надано доказів понесення позивачкою інших судових витрат, тому судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 19, 76–80, 89, 141, 142, 259, 265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Богач Алли Олександрівни до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01 квітня 2025 року по 07 квітня 2026 року в розмірі 62 194 (шістдесят дві тисячі сто дев`яносто чотири) гривні 00 копійок.
Повний текст рішення виготовлений 20 липня 2026 року.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання в повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивачка – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя А. В. Шалагінова