Справа № 727/6149/26
Провадження № 2-др/727/40/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткове)

05 серпня 2026року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого - судді: Слободян Г. М.,
за участю секретаря судового засідання: Берник Ю. Д., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці справу за заявою представника позивача ТзОВ «ІННОВА НОВА», Андрущенко М. В., про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених судових витрат на правничу допомогу, в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» (місце знаходження м. Київ, вул. Верхній Вал, 10; код ЄДРПОУ: 44127243) до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 07 липня 2026 року задоволено позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» (код ЄДРПОУ 44127243, місце знаходження м. Київ, вул. Верхній Вал, 10) до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 48528, 00 грн. та судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
10.07.2026 року представника позивача ТзОВ «ІННОВА НОВА», Андрущенко М.В., скерував до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» (реєстраційний код юридичної особи: 44127243) витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. Обґрунтовуючи заяву посилається на те, що при ухваленні судового рішення від 07 липня 2026 року суд не вирішив питання, щодо витрат на правову допомогу.
Сторони та в їх інтересах представники у судове засідання не з`явилися, представник позивача у поданій заяві клопотав про розгляд справи за його відсутності.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши письмові докази, суд зважає на наступне.
Судом встановлено, що 06 травня 2025 року між ТзОВ «ІННОВА НОВА» та ОСОБА_2 було укладено Договір №06-05/2025 про надання правової допомоги (а.с.8-10).
Згідно з актом №3158211135 приймання-передачі наданих послуг до Договору №06-05/2025 про надання правової допомоги від 06.05.2025 року, виконавцем було надано за заявкою №3158211135 від 07.04.2026 року до Договору, а замовником отримано наступний перелік послуг: написання позовної заяви, заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду, клопотання про залишення клопотання без розгляду, написання відповіді на відзив. Загальна сума послуг становить 5000 (п`ять тисяч) грн.
Платіжною інструкцією №8 від 10.07.2026 року підтверджується факт переказу позивачем ТзОВ «ІННОВА НОВА» на рахунок адвоката Андрущенко Михайла Валерійовича 5000 гривень згідно вказаних вище документів.
Згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із проведенням експертизи.
Як вбачається з рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 липня 2026 року, судом не було вирішено питання про стягнення понесених судових витрат, а саме на правову допомогу.
Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 07 липня 2026 року задоволено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “ІННОВА НОВА” про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» загальну суму заборгованості за договором позики у розмірі 48528 грн. та судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Водночас, в силу вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.
Договір про надання правової допомоги – домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність).
Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, вказаними вище доказами підтверджено надання адвокатом Андрущенко М.В. послуг з професійної правничої допомоги позивачу ТзОВ «ІННОВА НОВА» на підставі договору про надання правової допомоги №06-05/2025 від 06 травня 2025 року.
Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. 
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Постанова ВП ВС від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22).
Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є обґрунтованим.
При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів. Тому з метою застосування відповідних приписів процесуального законуне будь-які обставини справ є визначальними для визначення подібності правовідносин. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, усправі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Аналогічний правовий висновок зробила Велика Палата ВС у справі № 755/9215/15-ц (постанова від 19.02.2020).
У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються тільки витрати, які мають розумний розмір.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Вимогами ч. 3 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторони, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
У постанові Великої Палати Верховного Суду України від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 зазначено «Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.».
Статтею 141 ЦПК України, встановлено, що витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на вищевикладене, враховуючи докази подані представником відповідача на підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу, а також враховуючи те, що заявлені вимоги представника відповідача співмірні з рішенням суду, суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є правомірним.
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що здійснені відповідачем витрати у вказаному розмірі на правову допомогу в суді першої інстанції, що пов`язані із розглядом справи, їх розмір є пропорційним до предмета спору, тривалістю розгляду спору та вчинених в межах судової справи процесуальних дій, а також не співмірні кількості задоволених судом вимог. Суд приходить до висновку про можливість задоволення вимоги представника позивача щодо стягнення заявленого розміру витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн., що відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг та розумності їхнього розміру.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 
Враховуючи те, що судом при ухваленні рішення 07.07.2026 року питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу не вирішувалось, з урахуванням принципу розумності, справедливості та співмірності обсягу виконаних робіт зі складністю справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 76, 77, 81, 141, 246, 259, 263, 264, 265, 268, 270, 354 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Заяву представника позивача ТзОВ «ІННОВА НОВА», Андрущенко М.В., про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення понесених судових витрат на правничу допомогу – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» (місце знаходження м. Київ, вул. Верхній Вал, 10; код ЄДРПОУ: 44127243) витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.
Апеляційна скарга на рішення (додаткове) суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд до Чернівецького апеляційного суду, або безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Повний текст судового рішення складено 05.08.2026 року.

Суддя Слободян Г. М.