Справа № 175/11715/26
Провадження № 3/175/4661/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2026 року      с-ще Слобожанське
Суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області Заборський В.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, відносно: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лісове Братського району Миколаївської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця у званні - лейтенант, на посаді командира роти безпілотних авіаційних комплексів 1 стрілецького батальйону в/ч НОМЕР_2 , маючого статус УБД, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 - 
ВСТАНОВИВ:
11.05.2026 в АДРЕСА_3 , в місці тимчасового розташування в/ч НОМЕР_2 під час дії особливого періоду, що настав з моменту введення воєнного стану в Україні, будучи військовою службовою особою, лейтенант ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки командира роти безпілотних авіаційних комплексів 1 стрілецького батальйону в/ч НОМЕР_2 , всупереч вимогам Статуту внутрішньої служби ЗСУ, Дисциплінарного Статут ЗСУ та покладених на нього обов`язків, не проводив раптової перевірки особового складу в місці тимчасового розташування підрозділу, в результаті чого допустив вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 ККУ підпорядкованим йому військовослужбовцем, солдатом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який близько 23.00 11.05.2026 застосував ручну гранату GHO в бік припаркованого автомобіля «ВАЗ 2106» за адресою: м. Краматорськ, вул. Академічна, буд. 58, який належить громадянину ОСОБА_3 та після скоєння правопорушення вирушив в невідомому напрямку.
Вказаними діями лейтенант ОСОБА_1 недбало поставився до військової служби в умовах воєнного стану, чим явно проігнорував встановлений порядок проходження військової служби, що могло привести до суспільно негативних наслідків.
Таким чином, лейтенант ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
До суду ОСОБА_1 з`явився, свою вину визнав в повному обсязі.
Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. 
За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як зазначено у статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч.4 ст.15 КУпАП за вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
У відповідності до вимог ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, частиною 2 ст. 172-15 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Відповідно примітки до ст.172-13 КУпАП під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.
Згідно коментаря до статті 425 КК України, недбале ставлення до військової служби полягає у невиконанні або неналежному виконанні військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, наказами командування. Під невиконанням обов`язків розуміють невиконання дій, які входять у коло службових обов`язків, під неналежним виконанням нечітке, формальне або неповне здійснення обов`язків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 в розумінні примітки до ст.172-13 КУпАП є військовою службовою особою, перебуваючи на посаді командира роти безпілотних авіаційних комплексів 1 стрілецького батальйону в/ч НОМЕР_2 , всупереч вимогам Статуту внутрішньої служби ЗСУ, Дисциплінарного Статут ЗСУ та покладених на нього обов`язків, не проводив раптової перевірки особового складу в місці тимчасового розташування підрозділу, в результаті чого допустив вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 ККУ підпорядкованим йому військовослужбовцем, солдатом ОСОБА_2 , який близько 23.00 11.05.2026 застосував ручну гранату GHO в бік припаркованого автомобіля «ВАЗ 2106» за адресою: м. Краматорськ, вул.Академічна, буд. 58.
Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вина ОСОБА_1 підтверджується: протоколом про військове адміністративне правопорушення ДНК-1898 від 15.05.2026; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; витягом з наказів від 01.02.2026 №96 та від 19.05.2022 №124; військовим квитком ОСОБА_1 ..
Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши наведені докази в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, та доведеності його вини. 
При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини та характер правопорушення, ступінь провини правопорушника і дані про його особу, та суд вважає за необхідне призначити стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченого санкцією ч.2 ст. 172-15КУпАП. 
Даний вид стягнення, на переконання суду, буде доцільним і достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення нових правопорушень.
ОСОБА_1 , який має статус учасника бойових дій, підлягає звільненню від сплати судового збору відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». 
Керуючись ст.ст. 7, 9, 172-13, 172-15, 251, 252, 278, 280 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.
Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня вручення йому постанови, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя | В. О. Заборський