н.п.2-о/599/28/2026 
Справа № 599/512/26 

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" серпня 2026 р. 
Зборівський районний суд Тернопільської області в складі
в складі: головуючого судді Іваницького О.Р. 
при секретарі Сеньківській З.І. 
з участю присяжних: Антонів Г.Я.
Теслюк Г.П.
представника особи щодо якої вирішується питання про визнання її недієздатною – адвоката Жеребецької І.О.,
розглянувши справу за заявою ОСОБА_1 про визнання недієздатним ОСОБА_2 ,- 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання недієздатним ОСОБА_2 – ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя АДРЕСА_1 . Заявник посилається на те, що ОСОБА_2 має хронічні захворювання центральної нервової системи, страждає на стійкий психічний розлад, поводиться агресивно, внаслідок чого не здатен усвідомлювати своїх дій та керувати ними, а тому потребує опіки. 
Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав.
Представник особи щодо якої вирішується питання про визнання її недієздатною заперечила проти визнання ОСОБА_2 недієздатним.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , згідно висновку судово-психіатричного експерта №409 від 07 липня 2026 року хворіє на розлади особистості та поведінки внаслідок дисфункції головного мозку з помірним когнітивним зниженням. Дане захворювання є хронічним, стійким психічним розладом. ОСОБА_2 за своїм психічним станом може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не в повній мірі.
Відповідно до ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.
Над фізичною особою у разі визнання її недієздатною суд встановлює опіку і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ст.60 ЦК України). 
Оскільки проведеною по справі експертизою не встановлено, що ОСОБА_2 внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатен усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, то визнання його недієздатним неможливо.
Наявність у особи психічного розладу, який істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, може бути підставою визнання такої особи відповідно до положень ст.36 ч.1- 37,60 ЦК України обмежено дієздатною, встановлення над нею піклування та призначення піклувальника.
Вирішення зазначених питань судом у межах справи про визнання особи недієздатною не є можливим, оскільки визнання особи недієздатною та обмежено дієздатною відрізняється як за вимогами, про які просить заявник, так і за правовими наслідками: за підставами; їх одночасна зміна не допускається, тому особа не може бути визнана обмежено дієздатною, якщо наявна лише частина обставин, які є підставою для визнання її недієздатною. 
При цьому, суд не наділений повноваженнями на власний розсуд змінювати підстави заяви у випадку зміни її вимог. 
Крім того, чинний ЦПК не передбачає можливості часткового задоволення заяви про визнання особи недієздатною (правова позиція ВС у справі №755/12409/15-ц, постанова від 19.04.2021).
Враховуючи вищезазначене, заява задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.263-265,300 ЦПК України, ст.39, 60 ЦК України, 

В И Р І Ш И В :
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання недієздатним ОСОБА_2 відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Тернопільського апеляційного суду через Зборівський районний суд протягом 30 днів. 

Присяжні:    Антонів Г.Я.
Теслюк Г.П.

Суддя Зборівського
районного суду    Іваницький О.Р.