Справа № 489/5515/26 
Провадження № 3/489/1065/26

П О С Т А Н О В А
іменем України
21 липня 2026 року місто Миколаїв
Суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва Валігурський Г.Ю., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Головного управління ДПС у Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 
за ч. 1 ст. 1631 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),
в с т а н о в и в:
Протоколом про адміністративне правопорушення №360 від 12.06.2026 ОСОБА_1 інкримінується, що вона будучи директором ТОВ "Миколаївський хлібозавод №1" в порушення підпунктів 39.1.1, 39.1.2 та 39.1.3 пункту 31.1 ст. 39, підпунктів 39.3.2.1, 39.3.2.2, 39.3.2.3, 39.3.3.1., 39.3.3.2., 39.3.3.3, 39.3.3.6 пункту 39.3 ст. 39, підпункту 39.5.3.1, пункту 39.5.3.1, пункту 39.5, статті 39, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 ст. 134, підпункту 140.5.1 пункту 140.5 ст. 140 Податкового кодексу України, занизила податок на прибуток підприємства у періоді, що перевірявся за загальну суму 863 895 грн, в т.ч. у 2016 році на суму 30 064 грн, у 2017 році на суму 152 414 грн, у 2018 на суму 304 302 грн, у 2019 на суму 81 254 грн, у 2020 на суму 295 861 грн; завищила від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємства у періоді, що перевірявся на загальну суму 644 201 грн, в тому числі у 2021 році на суму 644 201 грн.
Дії ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковані за ч. 1 ст. 1631 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала заяву в якій просила розглянути справу без її участі та надала письмові пояснення в яких зазначила, що складений ГУ ДПС у Миколаївській області за результатами перевірки № 9969/14-29-23-20/37844650 від 12.06.2026 сам по собі не може слугувати достатнім доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1631 КУпАП. Також вважає, що протокол про адміністративне правопорушення від 12.06.2026, в якому зафіксовано обставини правопорушення, складений поза межами строків, передбачених ст. 38 КУпАП, оскільки наведені в протоколі порушення не можна вважати триваючими, у зв`язку з тим, що вони вважаються вчиненими у момент складання та подання відповідальною за ведення фінансово-господарської діяльності особою податкової звітності (у даному випадку – декларацій з податку на прибуток підприємства)за відповідний період і є разовим порушенням за один конкретний звітний період. З урахуванням закінчення строків накладення адміністративного стягнення вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно неї на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю. 
З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи та оцінивши їх в сукупності, суддя дійшов таких висновків.
До справи про адміністративне правопорушення були додані документи, які досліджені під час розгляду справи, а саме:
- протокол про адміністративне правопорушення №360 від 12.06.2026, в якому викладено обставини інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та зазначено про порушення ОСОБА_1 вимог підпунктів 39.1.1, 39.1.2 та 39.1.3 пункту 31.1 ст. 39, підпунктів 39.3.2.1, 39.3.2.2, 39.3.2.3, 39.3.3.1., 39.3.3.2., 39.3.3.3, 39.3.3.6 пункту 39.3 ст. 39, підпункту 39.5.3.1, пункту 39.5.3.1, пункту 39.5, статті 39, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 ст. 134, підпункту 140.5.1 пункту 140.5 ст. 140 Податкового кодексу України;
- акт ГУ ДПС у Миколаївській області №9969/14-29-23-20/37844650 від 12.06.2026 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Миколаївський хлібозавод №1" з питань дотримання платником податків принципу "витягнутої руки" під час здійснення контрольованих операцій з особою-нерезидентом Balmeronia Enterprises LTD (Республіка Кіпр) за звітний період 2016-2019 роки та з контрагентом-нерезидентом Coraleni Trading LTD (Республіка Кіпр) за звітний період 2020-2021 з додатками, з якого слідує, що перевіркою встановлено порушення ТОВ "Миколаївський хлібзавод №1" підпунктів 39.1.1, 39.1.2 та 39.1.3 пункту 31.1 ст. 39, підпунктів 39.3.2.1, 39.3.2.2, 39.3.2.3, 39.3.3.1., 39.3.3.2., 39.3.3.3, 39.3.3.6 пункту 39.3 ст. 39, підпункту 39.5.3.1, пункту 39.5.3.1, пункту 39.5, статті 39, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 ст. 134, підпункту 140.5.1 пункту 140.5 ст. 140 Податкового кодексу України, щодо невідповідності умов контрольованих операцій принципу "витягнутої руки", в результаті чого занижено об`єкт оподаткування з податку на прибуток у періоді, що перевірявся на загальну суму 5443615 грн, внаслідок чого: занижено податок на прибуток підприємства у періоді, що перевірявся за загальну суму 863 895 грн, в т.ч. у 2016 році на суму 30064 грн, у 2017 році на суму 152414 грн, у 2018 на суму 304302 грн, у 2019 на суму 81254 грн, у 2020 на суму 295 861 грн; завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємства у періоді, що перевірявся на загальну суму 644 201 грн, в тому числі у 2021 році на суму 644 201 грн.
Оцінюючи досліджені докази, встановлено таке.
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст. 252 КУпАП, оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення має ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частиною 1 ст. 1631 КУпАП передбачена відповідальність за порушення порядку ведення податкового обліку, надання аудиторських висновків.
Об`єктивна сторона правопорушення полягає у відсутності податкового обліку; порушенні керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, зокрема, неподанні або несвоєчасному поданні аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
Суб`єкт адміністративного правопорушення – спеціальний (керівники та інші посадові особи підприємств, установ, організацій, зокрема, головні бухгалтери).
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.
Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПКУ, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
За нормою з п. 86.1. ст. 86 ПКУ, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки. У разі, встановлення, під час перевірки, порушень складається акт, якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт перевірки – документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.
Відповідно до п. 86.7 ст. 86 Кодексу, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому пп. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).
Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.
Розгляд матеріалів перевірки здійснюється комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень відповідно до цього пункту (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у запереченнях, додаткових документах та поясненнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу (п. п. 86.7.1. 86.7 ст. 86 Кодексу).
Податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу на підставі висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття такого висновку комісією і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у порядку, визначеному п п. 86.7.1 п. 86.7 (п.п. 86.7.5 п. 86.7 ст. 86 Кодексу).
Податкові повідомлення-рішення, згідно з п. 56.1 ст. 56 ПКУ, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Адміністративне оскарження передбачає подання платником податків скарги до контролюючого органу вищого рівня, який може скасувати податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства, що передбачено п. 55.1. ст. 55 ПКУ.
При цьому, згідно з п. 56.15 ст. 56 ПКУ, протягом розгляду контролюючим органом вищого рівня скарги платника податків на рішення контролюючого органу сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою. А днем узгодження грошового зобов`язання платника податків вважається день закінчення процедури адміністративного оскарження (другий п.п. 56.17.5 ст. 56 ПКУ).
В п. 56.18 ст. 56 ПКУ платнику податків надано право на звернення до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, при цьому грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Також, згідно з п. 56.19 ст. 56 ПКУ, у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного, оскарження відповідно до п.56.17 цієї статті.
Таким чином, податковим законодавством України передбачено дворівневу процедуру оскарження рішень податкового органу та поширено презумпцію невинуватості на процедуру оскарження.
Слід зазначити, що доданий ГУ ДПС у Миколаївській області, на підтвердження вини ОСОБА_1 , акт №9969/14-29-23-20/37844650 від 12.06.2026 не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання й не є обов`язковим рішенням суб`єкта владних повноважень.
Натомість, матеріали справи не містять відомостей щодо прийняття податковим органом на підставі акту перевірки №9969/14-29-23-20/37844650 від 12.06.2026 податкових повідомлень-рішень. 
Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.
Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.
За вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.
За відсутності відомостей про прийняття контролюючим органом податкових повідомлень-рішень суд не вбачає підстав для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 вини у порушенні встановленого порядку ведення податкового обліку і відповідно підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності.
Інших доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1631 КУпАП, матеріали справи не містять.
Згідно пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 1631, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 265, 283, 284 КУпАП, суд
п о с т а н о в и в:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 1631 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд міста Миколаєва.
Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня набрання законної сили.

Суддя      Г.Ю. Валігурський