191/1484/26
2/179/897/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2026 року  с-ще Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області
у складі головуючого судді Кравченко О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Чабаненко К.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. 
В обґрунтування позову позивач зазначає, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстрований 16 серпня 2002 року у міському відділі реєстрації актів громадського стану Луганського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження 16 серпня 2002 року зароблено запис за №616. 
Фактично шлюбні відносини припинились з квітня 2015 року та надалі вона не має наміру їх підтримувати, оскільки з відповідачем вони не спілкуються, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, неповнолітніх дітей не мають. Спору про поділ майна, що є їх спільною сумісною власністю на даний час немає. Відповідач відмовляється подати спільну заяву про розірвання шлюбу. Строк на примирення просить не надавати. 
На підставі наведених обставин позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , який був зареєстрований 16 серпня 2002 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Луганського обласного управління юстиції, актовий запис №616. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_3 . 
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2026 року цивільну справу передано за підсудністю на розгляд до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області. 
Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 травня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі. 
Відповідач ОСОБА_2 судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність на подав. Відзив на позовну заяву не надходив. 
Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. 
У зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Як передбачено ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Дослідивши доводи позовної заяви та надані письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 
Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч. 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ст. 105 ч. 3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.
Відповідно до ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Отже шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання його права вимагати розірвання шлюбу.
Примушування одного з подружжя до перебування у шлюбі, який проти цього заперечує, порушуватиме його законні права та інтереси і суперечитиме вимогам закону.
Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 11.11.2020 у справі № 369/7035/18, провадження № 61-1658св20.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстрований 16 серпня 2002 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганського обласного управління юстиції, актовий запис №616, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 16.08.2002 (а.с.15). 
Неповнолітніх дітей сторони не мають. 
З доводів позивачки, викладених у позовній заяві, випливає, що спільне життя подружжя не склалося, проживаючи окремо, сторони втратили взаємний інтерес один до одного, шлюб набув формальних ознак. Подальше збереження сім`ї неможливе і позивач не має наміру на відновлення шлюбних відносин. 
Відповідач заперечень щодо доводів позовної заяви не висловив, правом на подання відзиву не скористався. 
Приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, причини розлучення, вказані в позовній заяві, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі, оскільки жодна із сторін не висловила бажання щодо надання строку для примирення.
Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв`язку з відсутністю вільної згоди позивача на продовження шлюбу, а також згідно принципу добровільності шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.
Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.115 СК України).
Датою ухвалення рішення, у відповідності до ч.5 ст. 268 ЦПК України та правової позиції ОП КЦС ВС у справі 1519/2-5034/11 від 05.09.2022, є дата складення повного судового рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 16 серпня 2002 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганського обласного управління юстиції, актовий запис №616. 
Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище ОСОБА_3 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . 

Відповідач – ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 . 

Повний текст рішення суду складений 20.07.2026. 

Суддя         О.Ю. Кравченко