Справа № 214/11557/25
2/214/899/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
17 серпня 2026 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: 
головуючого – судді Попова В.В.,
при секретарі – Собченко Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу постачання теплової енергії, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Типовим індивідуальним договором №5051/жб від 01.11.2021 року за спожиту теплову енергію за період з 01 листопада 2023 року по 31 березня 2025 року у розмірі 49 246 грн. 55 коп., суму заборгованості по платі за абонентське обслуговування за період з 01 квітня 2023 року по 31 березня 2025 року у розмірі 200 грн. 16 коп., інфляційні втрати у розмірі 5 854 грн. 06 коп., 3% річних у розмірі 1 742 грн. 60 коп. та пеню у розмірі 2 122 грн. 25 коп., а всього – 59 165 грн. 62 коп.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що АТ «Криворізька теплоцентраль» за специфікою своєї виробничої діяльності надає послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії населенню, у тому числі до приміщення №1, що розташовано у будинку АДРЕСА_1 , де споживачем послуг є відповідач. Так, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем як споживачем послуг з постачання теплової енергії своїх зобов`язань щодо своєчасної та в повному обсязі оплати за надані послуги, у неї виникла заборгованість, яку відповідач у добровільному порядку не погашає. Тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача існуючої заборгованості та окрім того просить стягнути суму заборгованості по платі за абонентське обслуговування, пеню, нараховані інфляційні втрати, 3% річних та пеню.Разом з тим, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028 грн. 00 коп.
Ухвалою судді Ткаченка А.В. від 17.12.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 17.02.2026 року задоволено заяву головуючого судді Ткаченка А.В. про самовідвід від розгляду цивільної справи за позовом АТ «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії. Цивільну справу за зазначеним позовом передано до канцелярії Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для здійснення повторного автоматизованого розподілу відповідно до положень ст. 33 ЦПК України.
За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Ковтун Н.Г.
Ухвалою суду від 19.02.2026 року задоволено заяву судді Ковтун Н.Г. про самовідвід від розгляду цивільної справи за позовом АТ «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії. Цивільну справу за зазначеним позовом передано до канцелярії Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для здійснення повторного автоматизованого розподілу відповідно до положень ст. 33 ЦПК України.
За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Попову В.В.
Ухвалою суду від 23.02.2026 року прийнято до провадження справу, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу 15-денний строк з дня отримання даної ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач скористалась своїм правом та через свого представника подала до суду відзив на позовну заяву з якого убачається, що заявлена позивачем сума до стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію є необґрунтованою, адже пред`явлена за об`єм послуг, який фактично не надавався, позаяк у нежитловому приміщенні АДРЕСА_2 відсутні засоби централізованого опалення ще з моменту придбання такого нерухомого майна. 
03 березня 2014 року між ДП «Криворізька теплоцентраль» та ОСОБА_2 було укладено Договір №926 купівлі-продажу теплової енергії, умовами якого було передбачено, що обсяги постачання теплової енергії складають 7,57 Гкал за рік на 2 приміщення. Тобто до даної площі 220,3 м.кв. ще було додано 62,5 м.кв., в якому наявні радіатори централізованого опалення. Такий обсяг постачання обумовлений відсутністю засобів опалення в приміщенні відповідача, оскільки в нежитловому приміщенні відповідача наявні труби опалення, які проходять лише транзитом до житлових приміщень у будинку за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідач зазначає, що будь-яких реконструкцій, перепланування, тощо, в нежитловому приміщенні відповідача не здійснювались, опалювальна площа не змінювалась, засоби теплопостачання не змінювались. В приміщенні відповідача, як і на момент його придбання, наявні лише труби опалення, які проходять транзитом, що підтверджується наданими суду фотознімками. 
Також, несплата заборгованості з боку відповідача обумовлена наявністю між сторонами спору щодо обсягів нарахування та відповідач вважає, що позивач зобов`язаний здійснити перерахунок за теплову енергію, у зв`язку з ненаданням послуг у заявленому обсязі.
Відповідач, з метою визначення правильності нарахувань позивачем сум за теплову енергію, замовив у Фізичної особи – підприємця ОСОБА_3 (енергоаудитора) проведення теплової експертизи спірного приміщення, за результатами проведення якої було встановлено, що в спірному приміщені встановлена індивідуальна автономна система опалення з електричними конвекторами. Централізоване теплопостачання відсутнє. Зазначені обставини підтверджуються Звітом про результати обстеження інженерних систем будівлі від 30.01.2025 року.
Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач не погоджується із запереченням відповідача про те, що у приміщенні №1 будинку АДРЕСА_1 встановлене індивідуальне автономне опалення, адже у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 02.02.2021 року по справі №904/2573/20 зазначено, що: «Належні відповідачу нежитлові приміщення знаходяться у багатоквартирних будинках, а їх опалення здійснюється через внутрішньо будинкові системи опалення, які є єдиними та нерозривними з системою приміщень відповідача. Про постачання теплоенергії до будинків за адресами: АДРЕСА_4 свідчать акти подачі теплоносія на будинок».
Також, відповідач не надав суду належні та допустимі документи, що у останньої встановлено автономне опалення, яке відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади з вчиненням в подальшому дій споживачем з дотриманням визначеної Порядком відключення від 22.11.2005 року №4 процедури. 
Наданий відповідачем Звіт з обстеження інженерних систем, складений 30 січня 2025 року, не може встановлювати або спростовувати обставини, які існували до моменту його складання, тобто за період з листопада 2023 року - березень 2025 року.
Також, Висновок експерта №84/24 від 15.12.2025 року за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи ніяким чином не може встановлювати або спростовувати обставини у період з листопада 2023 року по березень 2025 року, це період за який стягується заборгованість.
У своєму рішенні Господарський суд Дніпропетровської області вірно зазначив, що заява про здійснення перерахунку від 25.04.2025 року, звіт ФОП ОСОБА_3 з обстеження інженерних систем за 2025 рік, фотознімки внутрішніх приміщень та інженерних мереж не є належними та допустимими доказами на підтвердження доводів відповідача щодо законного від`єднання його приміщення від системи централізованого опалення, а також щодо відсутності в ньому трубопроводів та опалювальних приладів внутрішньобудинкової системи теплопостачання. Зазначені відповідачем документи складені у 2025 році та відображають фактичний стан приміщень на момент їх створення, тоді як спірні правовідносини стосуються періоду з листопада 2023 року по березень 2025 року. Відтак такі докази не підтверджують відсутність опалювальних приладів або елементів системи централізованого опалення у період надання позивачем відповідних послуг, не спростовують факту функціонування внутрішньобудинкової системи теплопостачання у спірні опалювальні періоди та не доводять здійснення відключення спірних приміщень у порядку, встановленому чинним законодавством. Таким чином, Господарський суд Дніпропетровської області прийшов до обґрунтованого висновку, що нежитлове приміщення (у тому числі частина належна відповідачу) є невід`ємною частиною житлового будинку, а отже є опалювальним приміщенням.
Від представника відповідача до суду надійшло клопотання про об`єднання цивільної справи №214/11557/25 із цивільною справою №214/11721/25 в одне провадження та призначення справи до розгляду. В обґрунтування клопотання вказано, що у провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває справа №214/11557/25 за позовом АТ «Криворізька Теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором №5051/жб від 01.11.2021 р. за приміщення у будинку за адресою: АДРЕСА_3 . Також у провадженні суду перебуває справа №214/11721/25 за позовною заявою АТ «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії. У вказаній справі представник позивача звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_3 . Враховуючи те, що у вказаних справах спільний предмет доказування, є відсутність засобів централізованого опалення в приміщенні №1 будинку АДРЕСА_1 , вимоги пред`явлені одним і тим же позивачем до співвласників приміщення, за одні і ті самі послуги, тому представник відповідача вважає за доцільне просити суд об`єднати в одне провадження цивільні справи та призначити справу до розгляду.
Суд дослідивши заяву та матеріали справи дійшов до наступного. 
Так, відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.
Згідно з ч. 3 ст. 188 ЦПК України об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ.
Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 188 ЦПК України про об`єднання справ в одне провадження, роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження суд постановляє ухвалу.
Справи, що перебувають у провадженні суду, в разі об`єднання їх в одне провадження, передаються на розгляд судді, який раніше за інших суддів відкрив провадження у справі.
Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об`єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову.
Умовою об`єднання позовів до кількох відповідачів в одному провадженні є однорідність позовних вимог, спільність предмета позову одного позивача до кількох відповідачів, спільність підстав позову, прав і обов`язків відповідачів та процесуальна доцільність.
Об`єднання позовів є правом, а не обов`язком суду.
Так, ознайомившись з поданою заявою, суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки позовні вимоги у двох вищевказаних справах не є похідними.
Разом з тим, відсутня процесуальна доцільність в об`єднанні вказаних справ. Розгляд вимог та їх вирішення може відбуватися в межах окремих проваджень.
Враховуючи вищевикладені обставини, а саме, що об`єднання в одне провадження справ є правом суду, а не обов`язком, враховуючи необхідність дотримання розумних строків розгляду, повноти розгляду справи, суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання відмовити.
Від представника відповідача надійшло до суду клопотання про долучення до матеріалів справи Висновку експерта №07/26 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі №214/11557/25 та клопотання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача подав до суду заяву-заперечення на клопотання представника відповідача щодо розгляду справи за правилами загального позовного провадження та долучення Висновку експерта №07/26 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі №214/11557/25.
Ухвалою суду від 19.03.2026 року частково задоволено клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Гурський В.С., долучено до матеріалів справи Висновок експерта №07/26 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі №214/11557/25 та відмовлено у переході до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.
Від представника позивача до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи постанови Центрального апеляційного Господарського суду від 30.03.2026 року у справі №904/5735/25. 
Отже, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом установлено, що відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, що надаються АТ «Криворізька теплоцентраль» як постачальником теплової енергії для потреб опалення за адресою: АДРЕСА_3 . Вказане приміщення, загальною площею 220,3 кв.м., належить відповідачу на праві спільної часткової власності (розмір частки 40/100, загальна площа 88,12 кв.м.) з 04 березня 2021 року на підставі договору дарування, зареєстрованого в реєстрі за №148 від 04.03.2021 року. 
Згідно детального розрахунку заборгованості за адресою: АДРЕСА_3 , позивачем надавались послуги з постачання теплової енергії, але їх вартість своєчасно та в повному обсязі не сплачувалась, у зв`язку з чим за період із листопада 2023 року по березень 2025 року у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 49 246 грн. 55 коп.
Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.
У відповідності до положень ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.
Так, позивачем як виконавцем послуг 01 жовтня 2021 року на своєму офіційному веб-сайті: https://tec.dp.ua було розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання.
У зв`язку з тим, що протягом 30 днів з дня опублікування Типового індивідуального договору, на адресу позивача не надходило жодних документів, які б підтверджували наявність рішення власників багатоквартирних будинків за адресою: АДРЕСА_1 , про обрання моделі договірних відносин, з 01 листопада 2021 року між позивачем та відповідачем, як споживачем послуги з постачання теплової енергії, було фактично укладено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, які обліковуються за №5051/жб від 01.11.2021 року. 
Таким чином, згідно з вищевикладеним, споживач зобов`язаний оплатити отримані житлово-комунальні послуги, якщо він фактично ними користувався. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року у справі №6-2951цс15, у постанові Верховного Суду від 18.05.2020 року у справі №176/456/17, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 року у справі №14-280цс18.
Так, відповідно до п. 5 Типового договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.
Згідно актів, наданих позивачем, до житлового будинку АДРЕСА_1 , відтак і до приміщення, власником якого є відповідач, подавалось теплопостачання та відповідно вимикалось по закінченню опалювального сезону.
Подача та припинення подачі теплоносія здійснюється на виконання рішень Виконкому Криворізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону.
Обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 року №315.
Згідно з приписами п. 19 Правил №830, комерційний облік послуги здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку, що забезпечує (забезпечують) загальний облік споживання послуг у будівлі, її частини (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки.
Відповідно до п. 24 Правил №830, розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності пропорційно опалювальній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу.
Згідно п. 10 Методики розподілу, базою для розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії у будівлі/будинку за відсутності приладів розподільного обліку теплової енергії є опалювана площа приміщень, зазначена у договорі про надання послуги з постачання теплової енергії.
Пунктом 2 Правил №830 встановлено, що опалювальна площа (об`єм) приміщення це загальна площа (об`єм) приміщення без урахування площі лоджій, балконів, терас.
Так, у будинку АДРЕСА_1 встановлено вузол обліку теплової енергії, що підтверджується актами технічного огляду приладу обліку теплової енергії від 28.09.2020 року та 27.06.2024 року. Згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 15.09.2020 року та 15.05.2024 року, тепло-лічильник відповідає встановленим вимогам стандарту. Прилад-розподілювач теплової енергії в зазначеному будинку не встановлено, тому розподіл обсягу спожитої енергії по будинку до введення в експлуатацію вузла обліку теплової енергії, здійснювався згідно теплового навантаження відповідно до Методики розподілу, а після встановлення комерційного приладу обліку теплової енергії - з урахуванням приладу комерційного обліку і пропорційно опалювальній площі приміщення. Таким чином, за адресою: АДРЕСА_3 , за Типовим індивідуальним договором №5051/жб, у період з листопада 2023 року по березень 2025 року, було спожито теплову енергію у обсязі 9,63 Гкал, на загальну суму 49 246 грн. 55 коп. та отримано послугу з абонентського обслуговування у розмірі 200 грн. 16 коп.
Відповідач не здійснювала оплату за надані послуги з постачання теплової енергії, обґрунтовуючи це тим, що між позивачем та нею існує спір щодо обсягу спожитої теплової енергії, адже у приміщенні АДРЕСА_2 попереднім власником приміщення до 09 червня 2005 року було встановлене індивідуальне автономне опалення нежитлового приміщення та у вказаному приміщенні залишились лише транзитні труби до житлових приміщень будинку. 
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на вибір, одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачання, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.
Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 (далі - Правила).
Відповідно до п.п. 24, 25 Правил, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.
Згідно п. 26 Правил, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплозабезпечення» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.
Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року №4 (далі - Порядок №4), визначено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від таких послуг.
Так, Порядком №4 установлено, що для вирішення питання відключення споживача від мережі централізованого опалення, він повинен звернутися до постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі з відповідною письмовою заявою. Комісія після вивчення наданих власником документів приймає відповідне рішення, яке оформляється протоколом. При позитивному рішенні заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відключення приміщень від внутрішньобудинкової мережі централізованого опалення виконується монтажною організацією, яка реалізує проект. По закінченні робіт складається акт про відключення від мережі централізованого опалення і подається заявником до комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.
Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №169 від 06.11.2007 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2007 року за №1320/14587, були внесені зміни до Порядку №4 від 22.11.2005 року, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому, а з 19 вересня 2019 року Порядок №4 взагалі втратив чинність.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.ч. 5,6,7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
На підтвердження своїх заперечень представник відповідача надав до суду Висновок експерта №85/24 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі №214/4805/24, складений 15 грудня 2025 року та Висновок експерта №07/26 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі №214/11557/25, складений 12 березня 2026 року.
Однак, суд не приймає до уваги зазначені докази встановлення автономного опалення, позаяк зазначені Висновки складені 15 грудня 2025 року та 12 березня 2026 року та відображають фактичний стан приміщень на момент їх створення, тоді як спірні правовідносини стосуються періоду з листопада 2023 року по березень 2025 року, а тому такі докази не підтверджують відсутність опалювальних приладів або елементів системи централізованого опалення у період надання позивачем відповідних послуг, не спростовують факту функціонування внутрішньобудинкової системи теплопостачання у спірні опалювальні періоди та не доводять здійснення відключення спірних приміщень у порядку, встановленому чинним законодавством.
Суд критично оцінює надану відповідачем заяву про здійснення перерахунку від 25.04.2025 року у зв`язку з ненаданням, на його думку, послуг з теплопостачання, Звіту ФОП ОСОБА_3 з обстеження інженерних систем за 2025 рік, фотознімки внутрішніх приміщень та інженерних мереж, позаяк такі не є належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України на підтвердження доводів відповідача щодо законного від`єднання належного їй приміщення від системи централізованого опалення, а також щодо відсутності в ньому трубопроводів та опалювальних приладів внутрішньобудинкової системи теплопостачання.
Разом з тим, суд приймає до уваги, надану представником позивача постанову Центрального апеляційного Господарського суду від 30.03.2026 року у справі №904/5735/25 за позовом АТ «Криворізька теплоцентраль» до фізичної особи-підприємства ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором №5052/жб від 01.11.2021 року за постачання теплової енергії за період з 01 листопада 2023 року по 31 березня 2025 року за адресою: АДРЕСА_3 , якою встановлено, що нежитлове приміщення №1 розташоване у будинку АДРЕСА_1 (у тому числі частина належна відповідачу) є невід`ємною частиною житлового будинку, а отже є опалювальними приміщеннями. Враховуючи знаходження приміщень відповідача в багатоквартирному будинку, відсутність доказів (документів) на підтвердження відключення від мережі централізованого опалення, апеляційний суд виснує, що вказані приміщення є опалювальними. Підстави для скасування нарахувань за теплову енергію та зняття відповідача з обліку як споживача послуги - відсутні; проектна документація, на підставі якої можна зробити висновок про віднесення приміщень до приміщень з транзитними мережами опалення не надана.
Згідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, зокрема висновку відповідної комісії, які б підтверджували віднесення належного відповідачу підвального нежитлового приміщення до категорії приміщень з транзитними мережами опалення, акта міжвідомчої (міжгалузевої) комісії та рішення органу місцевого самоврядування про відключення спірного приміщення від системи централізованого опалення, а отже заперечення представника відповідача, що у нежитловому приміщенні встановлене автономне опалення, а відтак у відповідача відсутній обов`язок зі сплати послуг з постачання теплової енергії є необґрунтованими.
Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача, що позивач зобов`язаний нараховувати спожитий об`єм теплової енергії у розмірі визначеному у підписаному між ним та первісним власником ОСОБА_2 . Договорі купівлі-продажу теплової енергії №926 від 03.03.2014 року, адже вказаний договір був підписаний не з відповідачем.
Відповідно до положень статей 509, 626, 629 Цивільного кодексу України, договір створює права та обов`язки виключно для його сторін, а тому не може породжувати правових наслідків для третіх осіб, які не є його учасниками, якщо інше прямо не передбачено законом або договором.
Матеріали справи не містять доказів переходу прав та обов`язків за Договором купівлі-продажу теплової енергії №926 від 03.03.2014 року до відповідача, у тому числі в порядку правонаступництва, переведення боргу чи заміни сторони у зобов`язанні, а також відсутні докази укладення додаткових угод, якими б змінювався склад сторін зазначеного договору.
За таких обставин, суд вважає посилання відповідача на вказаний договір, укладений з іншою особою, безпідставними та такі не можуть бути враховані судом як підстава для звільнення відповідача від обов`язку оплати послуг з постачання теплової енергії у спірний період.
Статтею 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період. Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством. Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункти споживачів для потреб опалення та приготування гарячої води здійснюється безперервно, з урахуванням перерв, визначених статтею 16 цього Закону. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.
Так, позивач протягом опалювальних періодів, здійснював нарахування відповідачу за надані послуги з теплопостачання та надсилав останній відповідні Рахунки-фактури та Акти передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг), однак відповідач не здійснювала оплату за надані послуги, у зв`язку з чим утворились вищевказані суми заборгованості. Крім того, відповідачем не здійснювалась оплата за абонентське обслуговування.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Типовим індивідуальним договором №5051/жб від 01.11.2021 року за спожиту теплову енергію за період з 01 листопада 2023 року по 31 березня 2025 року у розмірі 49 246 грн. 55 коп. та суми заборгованості по платі за абонентське обслуговування за період з 01 квітня 2023 року по 31 березня 2025 року у розмірі 200 грн. 16 коп.
За ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за увесь час прострочення, позаяк таке прострочення є триваючим правопорушенням.
Оскільки неправомірними діямивідповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Крім того, згідно п. 45 Типового договору, у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу.
Отже, з відповідача на користь позивача підлягають також стягненню інфляційні втрати у розмірі 5 854 грн. 06 коп., 3% річних у розмірі 1 742 грн. 60 коп. та пеня у розмірі 2 122 грн. 25 коп., згідно розрахунків доданих до позову.
Доказів погашення заборгованості або спростування розрахунку заборгованості відповідачем до суду не надано.
Отже, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі 3 028 грн. 00 коп. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 ) на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» (ЄДРПОУ 00130850, юридична адреса: м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1) заборгованість за Типовим індивідуальним договором №5051/жб від 01.11.2021 року за спожиту теплову енергію за період з 01 листопада 2023 року по 31 березня 2025 року у розмірі 49 246 грн. 55 коп., суму заборгованості по платі за абонентське обслуговування за період з 01 квітня 2023 року по 31 березня 2025 року у розмірі 200 грн. 16 коп., інфляційні втрати у розмірі 5 854 грн. 06 коп., 3% річних у розмірі 1 742 грн. 60 коп. та пеню у розмірі 2 122 грн. 25 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 ) на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» (ЄДРПОУ 00130850, юридична адреса: м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1) сплачений судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя В.В. Попов.