справа № 399/128/26
провадження № 2/399/215/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року смт Онуфріївка 
Суддя Онуфріївського районного суду Кіровоградської області Шульженко В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
встановив:
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом через систему «Електронний суд» в якому просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за Договором №2242597 від 18.04.2025 року у розмірі 34967,00 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 18.04.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір №2242597 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_1 , яку позичальник вказав при оформленні кредиту. Це підтверджується документом від надавача платіжних послуг ТОВ «ПЕЙТЕК», що включено до реєстру платіжної інфраструктури Національного Банку України.
Згодом, позичальник звернувся до ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» шляхом вчинення дій у відповідному розділі ІТС Товариства і ініціював внесення змін до Договору в частині збільшення суми кредиту. Товариство задовольнило даний запит і направило ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Додаткову угоду до Договору у вигляді розміщення в особистому кабінеті позичальника на сайті повного тексту даної додаткової угоди, яку позичальник також акцептував у той самий спосіб, що і основний договір (шляхом обміну електронними повідомленнями у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Це підтверджується документом від надавача платіжних послуг.
Таким чином позичальником було отримано кредит в загальній сумі 10400,00 грн.
Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 
У позові звернуто увагу суду на той факт, що, згідно із отриманою від первісного Кредитора інформацією, відповідач до дати укладення згаданого вище кредитного договору в загальній кількості 14 рази (-ів) оформлював кредитні відносини з ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», попередні кредитні договори були погашені, що додатково доводить обізнаність відповідача з процедурою оформлення та виконання Кредитного договору.
22.10.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» укладено ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ № 01.02-41/25, відповідно до умов якого Клієнт відступає (передає) Фактору Права вимоги, а Фактор набуває Права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав вимог Фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором.
Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ № 01.02-41/25 від 22.10.2025 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №2242597 складає: 34967,00 грн. 
Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором №2242597 від 18.04.2025 року становить: заборгованість по тілу - 10400,00 грн., заборгованість по відсотках - 19367,00 грн., пеня - 5200,00 грн. Загальна заборгованість - 34967,00 грн.
У позові зазначено також щодо дійсності укладеного договору в електронній формі та підписання його позичальником та правове обґрунтування обов`язку повернути кошти.
Ухвалою суду від 23.02.2026 відкрито провадження у справі за даним позовом та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
11.03.2026 до суду надійшло клопотання відповідача разом з додатками до нього в якому останній просив зупинити провадження у даній справі до завершення проходження військової служби. У разі не зупинення провадження просив призначити розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.
Ухвалою суду від 16.03.2026 у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі відмовлено. У задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, відмовлено повністю.
Ухвалою суду від 13.07.2026 відзив на позовну заяву поданий до суду 03.07.2026 відповідачем ОСОБА_1 , залишено без розгляду.
Відповідачу за зареєстрованою адресою місця проживання направлено судові поштові документи, а саме копія ухвали про відкриття провадження у справі, проте до суду повернувся конверт з відміткою на довідці «адресат відсутній».
Враховуючи положення п.5 ч.6 ст. 272 ЦПК України днем вручення вказаних судових документів є 22.04.2026. В установлені строки відзив не надійшов. 
Розгляд справи здійснюється напідставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Згідно ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, з`ясувавши всі обставини на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, суд приходить до наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що 18.04.2025 відповідач ознайомився з Паспортом споживчого кредиту, підписавши його.
Паспорт споживчого кредиту, є тією інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), викладений у формі відповідно до Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування».
18.04.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір № 2242597 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е 259.
Пунктом 7.1 Договору передбачено, що цей Договір укладається за допомогою ІКС Товариства з використанням Особистого кабінету, доступ до якого забезпечується Споживачу через Веб-сайт/ Мобільний застосунок «Selfie Credit». Електронна ідентифікація Споживача в ІКС Товариства здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду та/або Паролю до Мобільного застосунку «Selfie Credit» та/або з використанням інших електронних даних та каналів комунікації, що будуть забезпечувати перевірку Товариством автентичності Споживача. Код доступу/інші електронні дані можуть надсилатися у вигляді смс-повідомлень або з використанням месенджерів (Viber, Telegram, тощо), в тому числі з використанням роботизованого функціоналу таких месенджерів (ботів) або через здійснення телефонного дзвінка, IVR, повідомлення на електронну пошту, тощо. При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб сайту/Мобільного застосунку «Selfie Credit» Товариства.
Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами Сторін та діє протягом строку, вказаного в п.1.3. Договору (включно), а у випадку, якщо після закінчення вказаного строку, за Договором будуть наявні невиконані грошові зобов`язання, Договір продовжує діяти до повного виконання Споживачем зобов`язань за ним (п. 7.3 Договору).
Всі додатки до цього Договору підписані Сторонами є невід`ємною частиною Договору (п.9.10 Договору).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п.5 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору.
Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Умовами Договору передбачено, що на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кошти у кредит в національній валюті України – гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 7 700,00 гривень. Тип кредиту – кредит. Строк кредиту - 360 дні (в)(день). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 15 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується – Графік платежів), первісна редакція якого наведена в Додатку №1 до цього Договору, що відображено в пунктах 1.1-1.4 Договору. 
Відповідно до п. 1.5 Договору, тип процентної ставки – фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти в наступному порядку та на таких умовах: Стандартна процентна ставка становить 1 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. 
Мета отримання кредиту: на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п. 1.6 Договору).
Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_2 (п. 2.1 Договору).
Пунктом 2.2 Договору передбачено, зокрема, що сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 18.04.2025 року або 19.04.2025 року.
Проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод “факт/факт” (п. 3.1 Договору). 
Підпунктами 6.4.1, 6.4.2, 6.4.6 пункту 6.4 Договору передбачено, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання Споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф: у розмірі 1 155,00 гривень на 3 (третій) день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 231,00 гривень починаючи з 4 (четвертого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. В будь-якому випадку граничний розмір сукупної суми неустойки (штрафів), нарахованої за порушення Споживачем зобов`язань за цим Договором, обмежується сумою визначеною, відповідно до Закону України «Про споживче кредитування».
Разом з копією зазначеного Договору позивачем подано також копії додатків до нього. Зокрема з Додатку 1, Графік платежів, вбачається, що дата видачі кредиту 18.04.2025, дату платежу 13.04.2026, тобто останній платіж, кількість днів у розрахунковому періоді 15, кількість днів у розрахунковому періоді 360, сума кредиту за договором 7700,00 грн., проценти за користування кредитом 27720 грн., загальна вартість кредиту 35420 грн. 
Додатоком 2 є інформаційне повідомлення від споживача фінансових послуг.
В подальшому 20.04.2025 відповідач ознайомився з Паспортом споживчого кредиту, підписавши його.
Як зазначено вище, паспорт споживчого кредиту, є тією інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), викладений у формі відповідно до Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування».
20.04.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду до Договору № 2242597 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 18.04.2025 року, яка підписана відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором А043.
Умовами Додаткової угоди передбачено зокрема, що сторони домовились збільшити суму кредиту на 2700,00 гривень, в зв`язку з чим погодили внести наступні зміни до Договору: Викласти п.1.2. Договору в новій редакції: «1.2. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 10400 гривень. Тип кредиту – кредит.» Викласти Додаток №1 до Договору в новій редакції, що додається. Враховуючи збільшення загальної суми кредиту, Сторони також визначають, що на момент укладення цієї Додаткової угоди: Денна процентна ставка складе:- за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1% в день, що відображено в пунктах 1.1 – 1.3 Додаткової угоди. 
Пунктами 2-3, 5-6 Додаткової угоди передбачено, надання частини кредиту у сумі, на яку збільшено загальний розмір кредиту здійснюється за платіжними реквізитами, вказаними в п.2.1 Договору. Дата надання частини кредиту: 20.04.2025 року. Внести зміни до підпункту 6.4.1. та підпункту 6.4.2. пункту 6.4. Договору щодо розміру штрафу та викласти їх у новій редакції: «6.4.1. у розмірі 1560 гривень на 3 (третій) день такого невиконання та/або неналежного виконання; та 6.4.2. у розмірі 312 гривень починаючи з 4 (четвертого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання». Викласти Додаток № 2 до Договору в новій редакції, що додається. Інші умови договору, в тому числі строк кредиту, та процентна ставка, визначені Договором, залишаються без змін.
Дана Додаткова угода та Додаток 1, Додаток 2 від 20.04.2025 року є невід`ємною частиною Договору. Всі терміни та скорочення, що використовуються в цій Додатковій угоді мають таке ж значення, що і в Договорі (п. 10 Додаткової угоди).
До копії зазначеної Додаткової угоди позивачем додано копії Додатку №1 та №2 з врахуванням змін врегульованих Угодою.
На підтвердження перерахування суми кредиту в розмірі 7700,00 грн. та 2700,00 грн. позивачем надано копії Довідок ТОВ «ПЕЙТЕК» № 20251022-530 від 22.10.2025 та № 20251022-531 Від 22.10.2025 з яких вбачається, що вказані суми перераховано на картку відповідача № НОМЕР_1 , що зазначена ним і в Договорі про надання споживчого кредиту. Також, у довідках зазначено, що між Товариством та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» укладено Договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № НОМЕР_3 від 2024-04-01.
З розрахунку заборгованості, складеного ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ", вбачається, що відповідач має заборгованість у розмірі 34967,00 грн., яка складається з: 10400,00 – тіло кредиту, 19367,00 грн. - % за користування, 5200,00 грн. – штрафні санкції. 
22.10.2025 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та «СВЕА ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 01.02-41/25, відповідно до умов якого Клієнт відступає (передає) Фактору Права вимоги, а Фактор набуває Права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав вимог Фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором, що підтверджується копією Договору з додатками до нього. 
Відповідно до Додатку 1 до зазначеного Договору факторингу «ВИТЯГ з Реєстр боржників в електронному вигляді до Договору факторингу від 22.10.2025 року № 01.02-41/25» вбачається, що позивач отримав право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 2242597 та заборгованість останнього складає: 34967,00 грн., яку позивач і просить стягнути. 
ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» нині йменується ТОВ «СВЕА ФІНАНС», що підтверджується наявною при матеріалах справи копією рішення № 1 від 25.03.2024. 
Як зазначено вище, відповідачем було подано до суду клопотання разом з додатками до нього в якому останній просив, зокрема, зупинити провадження у даній справі до завершення проходження військової служби. Ухвалою суду від 16.03.2026 у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі відмовлено з підстав зазначених у ній.
Разом з тим, судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи письмовими доказами, які додані разом з клопотанням, зокрема, копією довідки військової частини за формою 5 від 05.03.2026, копією військового квитка, копією довідки ВЛК від 08.11.2024, що відповідач з 30.12.2024 по теперішній час (дата довідки) перебуває на військовій службі за мобілізацією.
Здійснюючи всебічний, повний та об`єктивний аналіз усіх матеріалів та обставин справи в їх сукупності, суд враховує та надає правову оцінку статусу відповідача як військовослужбовця, забезпечуючи під час ухвалення рішення безумовне дотримання наданих йому законом соціально-правових гарантій та пільг. 
Пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» передбачає, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
За змістом статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.
В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року та триває по теперішній час.
Крім того, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Станом на день розгляду справи дію воєнного стану в Україні не скасовано та не припинено.
У постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №131/1449/16-ц (касаційне провадження № 61-4157св18); від 14 лютого 2018 року у справі № 727/2187/16-ц (касаційне провадження № 61-3951св18); від 20 лютого 2018 року у справі № 640/4439/16-ц (касаційне провадження № 61-4304св18); від 21 лютого 2018 року у справі № 211/1546/16-ц (касаційне провадження № 61-4255св18); від 25 квітня 2018 року у справі № 205/1993/17-ц (касаційне провадження № 61-1664св17) зроблено висновки, що особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 Про часткову мобілізацію.
Президент України відповідного рішення про скасування особливого періоду, як і рішення про демобілізацію військовослужбовців, прийнятих на військову службу за контрактом на строк до закінчення особливого періоду, не приймав.
Форма 5 ґрунтується на вимогах Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також внутрішніх наказів Міністерства оборони України. Це довідка про проходження військової служби з військової частини, яку видає військова частина або військовий комісаріат. Цей документ необхідний для оформлення пільг за кредитами, для поліпшення житлових умов військового тощо. Будь-який інший документ, який підтверджував би проходження служби в особливий період у Збройних Силах України, не передбачений нормативними документами. Крім того, зазначено, що військовослужбовцями є курсанти та слухачі вищих військових навчальних закладів Збройних Сил України. Організаційно Збройні Сили України складаються з військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій, які мають право видавати довідки, що підтверджують факт перебування на військовій службі у Збройних Силах України.
Відповідачем надано Довідку встановленої форми про яку зазначено вище по тексту та копію військового квитка, а отже, ОСОБА_1 є таким, що має право на гарантії соціального та правового захисту передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» для військовослужбовців у зв`язку з чим останній звільнений від нарахування процентів за користування кредитними коштами у розмірі 19367,00 грн. та від штрафних санкцій, а саме нарахованих штрафів, що відображені в розрахунку заборгованості в розмірі 5200,00 грн.
Слід зазначити, що позивач у позові щодо однієї з складових заборгованості зазначає - 5200,00 грн. пеня. Однак, суд вбачає очевидність помилки в позові, оскільки сукупністю наданих позивачем доказів підтверджується нарахування штрафів у розмірі 5200,00 грн., а не пені.
При цьому, неустойка (штраф, пеня) відповідно до ст. 549 ЦК України є способом забезпечення виконання зобов`язання та штрафною санкцією за його порушення.
Отже, як зазначено вище, враховуючи статус відповідача, як військовослужбовця відповідно до норм вищевказаного Закону «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» останній звільнений від нарахування штрафних санкцій, чи то штраф, чи то пеня. 
Таким чином, на підставі вищевикладеного та в сукупності наданих позивачем доказів суд прийшов висновку про часткове задоволення позову, а саме про стягнення тіла кредиту у розмірі 10400,00 грн.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК.
Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України).
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п.3 ч. 1 ст. 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.
Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Стаття 611 ЦК України регламентує, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Згідно з статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Таким чином, зваживши у сукупності подані позивачем докази по справі, суд дійшов висновку, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Товариству не повернуті, що свідчить про порушення його прав.
Тому, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Беручи до уваги вищевикладене, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, доходить висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості за вищевказаним Договором у розмірі 10400,00 грн., в решті позовних вимог слід відмовити за їх безпідставності та необґрунтованості.
Позивачем подано позовну заяву до суду через систему «Електронний суд».
При цьому, слід зазначити, що в ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в даній ситуації становить 3328,00 грн.
Проте, нормами ч.3 ст. 4 зазначеного Закону передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Таким чином, в зв`язку з подачею позивачем позову через систему «Електронний суд» ними сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн.
Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень статті 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи що позов задоволено частково, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме в сумі 791,86 грн. (2662,40*10400,00/34967,00), слід стягнути з відповідача на користь позивача.
При складенні повного рішення, суд застосовує положення другого речення ч.5 ст. 268 ЦПК України та, зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2022 у справі 1519/2-5034/11.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за Договором № 2242597 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 18.04.2025 у розмірі 10400,00 грн. (десять тисяч чотириста гривень 00 коп.).
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 791,86 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається в порядку визначеному пп.15.5 п.5 Розділу ХІІ Перехідні положення ЦПК України.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», код ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження: 04070, місто Київ вул. Іллінська буд. 8.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повне рішення складено 13.07.2026.

Суддя Онуфріївського районного суду
Кіровоградської області В.В. Шульженко