Справа № 598/1625/26
провадження № 2/598/923/2026

РІШЕННЯ
іменем України

"17" вересня 2026 р.   Суддя Збаразького районного суду Тернопільської області Левків А.І., розглянувши в місті Збаражі в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Споживчий центр” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

До суду звернулось ТОВ “Споживчий центр” з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що між ним та відповідачем по справі ОСОБА_1 14.12.2025 року було укладено кредитний договір (оферти) №14.12.2025-100001470, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 4000 грн., строком на 217 днів з фіксованою процентною ставкою. 
Згідно примірної пропозиції про укладення додаткового договору (оферта) до кредитного договору (кредитної лінії) від 15.12.2025р. сторонни домовилися про надання додаткових коштів до кредиту на суму 1000 грн..
Згідно примірної пропозиції про укладення додаткового договору (оферта) до кредитного договору (кредитної лінії) від 14.01.2026р. сторонни домовилися про надання додаткових коштів до кредиту на суму 1000 грн..
Згідно примірної пропозиції про укладення додаткового договору (оферта) до кредитного договору (кредитної лінії) від 16.01.2026р. сторонни домовилися про надання додаткових коштів до кредиту на суму 3000 грн..
Станом на момент пред`явлення позову заборгованість по даному кредитному договору становить 25185 грн., з них: 9000 грн. – прострочена заборгованість за тілом кредиту; 9705 грн. – прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 360 грн. – заборгованість по комісії; 1620 грн. – заборгованість по додатковій комісії; 4500 грн. – заборгованість по відсотках нараховані по ст.625 ЦК України. Вищезгаданий борг виник в результаті невиконання відповідачем обумовлених договором своїх зобов`язань.
Відповідно до відповіді №3160000 від 11 серпня 2026 року з Єдиного державного демографічного реєстру,  ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою від 11 серпня 2026 року по даній справі відкрито спрощене провадження без повідомлення сторін та відповідачу надано строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали, для подання відзиву на позов.
Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення вказану ухвалу суду відповідач отримав 13 серпня 2026 року.
У відзиві на позов відповідач просить відмовити в задоволенні позову, оскільки у матеріалах справи не містяться належні та допустимі докази на підтвердження, що саме він створив особистий кабінет і пройшов ідентифіцакію. Не надано доказів щодо переказу кредитних коштів відповідачу, а також відповідач вважає, що позивачем неправомірно нараховано проценти, комісію та штрафи. 
Суд, розглянувши справу за наявними у ній матеріалами, встановив наступні обставини.
14.12.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем по справі ОСОБА_1 було укладено кредитний договір (оферти) №14.12.2025-100001470, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 4000 грн., строком на 217 днів з фіксованою процентною ставкою (а.с.12-15).
14.12.2025 року 4000 грн. було перераховано кошти на платіжну картку ОСОБА_1 , що підтверджується інформацією ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (а.с.22).
Згідно примірної пропозиції про укладення додаткового договору (оферта) до кредитного договору (кредитної лінії) від 15.12.2025р. сторонни домовилися про надання додаткових коштів до кредиту на суму 1000грн.
15.12.2025 року 1000 грн. було перераховано кошти на платіжну картку ОСОБА_1 , що підтверджується інформацією ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (а.с.23).
Згідно примірної пропозиції про укладення додаткового договору (оферта) до кредитного договору (кредитної лінії) від 14.01.2026р. сторонни домовилися про надання додаткових коштів до кредиту на суму 1000грн. (а.с.17-18).
14.01.2026 року 1000 грн. було перераховано кошти на платіжну картку ОСОБА_1 , що підтверджується інформацією ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (а.с.24).
Згідно примірної пропозиції про укладення додаткового договору (оферта) до кредитного договору (кредитної лінії) від 16.01.2026р. сторонни домовилися про надання додаткових коштів до кредиту на суму 3000грн.(а.с.19-22).
16.01.2026 року 3000 грн. було перераховано кошти на платіжну картку ОСОБА_1 , що підтверджується інформацією ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (а.с.25).
Згідно позовної заяви та розрахунку заборгованості по кредитному договору заборгованість станом на момент пред`явлення позову становить 25185 грн., з них: 9000 грн. – прострочена заборгованість за тілом кредиту; 9705 грн. – прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 360 грн. – заборгованість по комісії; 1620 грн. – заборгованість по додатковій комісії; 4500 грн. – заборгованість по відсотках нараховані по ст.625 ЦК України (а.с. 26-28).
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. 
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Докази подаються сторонами.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.
Згідно ч.2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. 
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Ст.1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача в користь позивача 18705 грн. заборгованості за кредитним договором, з яких 9000 грн. – прострочена заборгованість за тілом кредиту; 9705 грн. – прострочена заборгованість за нарахованими процентами, а в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Відмовляючи у стягненні з відповідача 4500 грн. заборгованість по відсотках нараховані по ст.625 ЦК України, суд виходив з того, що відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Також не підлягають стягненню з відповідача в користь позивача 360 грн. заборгованості по комісії та 1620 грн. заборгованість по додатковій комісії, оскільки дані пункти кредитного договору, які передбачають сплату комісії за надання кредиту є нікчемними, оскільки це не є самостійною послугою кредитодавця, а надання коштів у кредит є обов`язком кредитодавця відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України і не можуть обумовлюватись будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. 
Відповідно до ч.1, ч.2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, виходячи з такого розрахунку.
Сума задоволених вимог позивача складає 18705 грн. із заявлених 25185 грн., а тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1977,38 грн. (18705 грн. ? 25185 грн. х 2662,40 грн. = 1977,38 грн.).
Керуючись ст.ст. 89, 141, 263-265, 273, 279 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 527, 530, 610, 611, 625, 629, 1054, 1056 ЦК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації по  АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Споживчий центр” (місце знаходження: 01032 м.Київ вул.Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ 37356833, МФО 305299, р/р НОМЕР_2 ) 18705 (вісімнадцять тисяч сімсот п`ять) гривень заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь товариства з обмеженою відповідальністю “Споживчий центр” 1977,38 грн. (одну тисячу дев`ятсот сімдесят сім гривень тридцят вісім копійок) сплаченого судового збору.
В задоволені решти повних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його складання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення складено 17 вересня 2026 року.

СУДДЯ        Андрій ЛЕВКІВ