Справа № 420/13021/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді Бойко О.Я.
розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії, зобов`язання здійснити виплату пенсії з урахуванням сум індексації, без застосування понижуючих коефіцієнтів та без обмеження максимальним розміром, вирішив адміністративний позов задовольнити .
І. Суть спору
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив суд:
(1).Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо здійснення виплати ОСОБА_1 пенсії з обмеженням її максимальними розмірами за рахунок невиплати індексації з 01.03.2024 відповідно до правових приписів постанови КМУ від 23.02.2024 № 185, з 01.03.2025 відповідно до правових приписів постанови КМУ від 25.02.2025 № 209, з 01.03.2026 відповідно до правових приписів постанови КМУ від 25.02.2026 № 236 та застосування до неї понижуючих коефіцієнтів, встановлених відповідно до п.1 постанови КМУ від 30.12.2025 № 1778, згідно зі ст. 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», - протиправними.
(2).Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням сум індексації з 01.03.2024 відповідно до правових приписів постанови КМУ від 23.02.2024 № 185, з 01.03.2025 відповідно до правових приписів постанови КМУ від 25.02.2025 № 209, з 01.03.2026 відповідно до правових приписів постанови КМУ від 25.02.2026 № 236 без застосування до неї понижуючих коефіцієнтів, встановлених відповідно до п.1 постанови КМУ від 30.12.2025 № 1778, згідно зі ст. 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», та без обмеження її максимальним розміром, в сумі фактичного нарахування, з урахуванням раніше виплачених сум.
ІІ. Аргументи сторін
(а) Позиція Позивача
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він є пенсіонером Служби безпеки України, ветераном військової служби та перебуває на обліку у відповідача, де отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Позивач вказує, що згідно з розрахунком пенсії станом на 01.03.2026, наданим відповідачем у відповідь на його заяву, фактично нарахований розмір його пенсії становить 67 055,24 грн, який включає основний розмір пенсії за 32 роки вислуги років у розмірі 86% грошового забезпечення (61 460,24 грн) та суми індексацій за 2024, 2025 та 2026 роки. Однак відповідач здійснив подвійне протиправне обмеження розміру його пенсійних виплат: спочатку обмежив нарахований розмір пенсії сумою 62 960,24 грн, позбавивши виплати індексацій за 2025 та 2026 роки, а надалі застосував до суми 62 960,24 грн понижуючі коефіцієнти від 0,5 до 0,1 на підставі пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 № 1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану» та статті 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», зменшивши суму пенсії до виплати до 35 360,02 грн.
На переконання позивача, такі дії відповідача є протиправними та порушують його конституційне право на належний соціальний захист і майнові права. Позивач наголошує, що спеціальним законом у цих правовідносинах є Закон № 2262-XII, статтею 1-1 якого визначено, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення військовослужбовців здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тоді як положень щодо застосування понижуючих коефіцієнтів або зменшення нарахованого розміру пенсії Закон № 2262-XII не містить. Крім того, Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 частина сьома статті 43 Закону № 2262-XII щодо обмеження пенсії максимальним розміром визнана неконституційною та втратила чинність, а обмеження пенсій військовослужбовців суперечить частині п`ятій статті 17 Конституції України щодо безумовного обов`язку держави забезпечувати соціальний захист громадян, які перебувають на службі у збройних силах та інших військових формуваннях. Запровадження понижуючих коефіцієнтів постановою Кабінету Міністрів України № 1778 та статтею 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» звужує зміст і обсяг існуючих прав позивача, що є порушенням статей 22 та 58 Конституції України, а Кабінет Міністрів України, встановивши такі обмеження підзаконним актом, вийшов за межі своїх повноважень.
(б) Позиція Відповідача
21.05.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просив відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування відзиву на позовну заяву представник зазначив, що вимога позивача щодо виплати пенсії без обмеження її максимального розміру є безпідставною, оскільки відповідно до статті 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» максимальний розмір пенсії, призначеної відповідно до Закону України № 2262-ХІІ, з урахуванням усіх надбавок, підвищень, індексацій та інших доплат, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Вказується, що Закон № 3668-VI є чинним з 1 жовтня 2011 року, неконституційним у встановленому порядку не визнавався, а згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 01.01.2026 становить 2 595,00 грн, у зв`язку з чим максимальний розмір пенсії у 2026 році складає 25 950,00 грн. 
Відповідач наголошує, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 у справі № 420/19238/23 позивачу було проведено перерахунок пенсії, за наслідками якого розмір пенсії склав 43 489,86 грн, а виплата нарахованого заборгованості здійснюється у порядку черговості згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821. 
Крім того, відповідач підкреслює, що з 01.01.2026 виплата пенсій здійснюється з урахуванням статті 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» та пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 № 1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану», якими передбачено застосування обмежувальних (понижуючих) коефіцієнтів від 0,5 до 0,1 до сум пенсій, що перевищують 10 прожиткових мінімумів. Зазначені коефіцієнти не застосовуються лише до пенсій осіб, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції або у заходах із забезпечення оборони України внаслідок збройної агресії РФ, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру ветеранів війни, однак стосовно позивача такі відомості відсутні. 
Оскільки постанова Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 № 1778 є чинною та не визнавалася неконституційною, Головне управління діяло виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, відповідно до вимог статті 19 Конституції України. З огляду на викладене відповідач зазначає, що перерахунок та виплата пенсії позивачу проведені у суворій відповідності до чинного законодавства, у зв`язку з чим підстави для задоволення позову відсутні, а в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.
(в) Відповідь на відзив
22.05.2026 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він просив задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі, з підстав, які викладені у поданій позовній заяві.
ІІІ. Процедура та рух справи
11.05.2026 ухвалою Одеський окружний адміністративний суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). 
ІV. Обставини справи, встановлені судом та докази на їх підтвердження
Позивач є пенсіонером Служби безпеки України, перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ. 
На виконання постанови Кабінету Міністрів України № 236 від 25.02.2026 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2026 році» відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.03.2026 відповідно до якого:
- основний розмір пенсії: 86% грошового забезпечення (вислуга років 32) у розмірі: 61460,24 грн., з урахуванням індексації: 67055,24 грн.;
- базовий розмір пенсії (71465,4*86%): 61460,24 грн.;
- індексація базового ОСНП 2024 (61460,24*0,0796): 1500,00 грн.;
- індексація базового ОСНП 2025 (62960,24*0,1150): 1500,00 грн.;
- індексація базового ОСНП 2026 (64460,24*0,1210): 2595,00 грн.;
- підсумок пенсії (з надбавками): 67055,24 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії: 62960,24 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії: пониження суми 62960,24 грн. згідно ПКМУ № 1778 від 30.12.2025: 35360,02 грн.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.
V. Джерела права та висновки суду 
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Частиною другою статті 64 Основного Закону України встановлено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.
Відповідно до статті 3 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (далі Указ № 64/2022), у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Отже, у період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом № 64/2022, не обмежені конституційні права і свободи людини і громадянина, які встановлені статтею 46 Конституції України.
Згідно з абзацом першим преамбули Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 року № 2262-XII (далі Закон №2262-ХІІ) цим Законом визначаються умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Абзацом третім преамбули Закону № 2262-ХІІ встановлено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Згідно з частинами першою і третьою статті 11 Закону № 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Статтею 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлено, що у 2026 році у період дії воєнного стану в Україні пенсії, призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про статус народного депутата України», «;Про Національний банк України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про дипломатичну службу», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про судову експертизу», «;Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «;Про наукову і науково-технічну діяльність», «;Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року № 379/95-ВР «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України» (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Постанови № 1778 установлено, що у період воєнного стану у 2025 році пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про статус народного депутата України», «;Про Національний банк України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про дипломатичну службу», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про судову експертизу», «;Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «;Про наукову і науково-технічну діяльність», «;Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року № 379/95-ВР «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України» (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення:
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,5;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,4;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,3;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,2;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,1.
Таким чином, Законом України «Про Державний бюджету України на 2026 рік» і Постановою № 1778 установлено додаткові підстави для обмеження шляхом застосування коефіцієнтів розміру пенсій, призначених на підставі Закону № 2262-ХІІ, що прямо заборонено частиною третьою статті 11 Закону № 2262-ХІІ.
У рішеннях від 09.07.2007 № 6-рп/2007, від 22.05.2008 № 10-рп/2008 та від 30.11.2010 № 22-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов висновку, що законом про Державний бюджет України не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об`єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві; у разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони.
В абзаці третьому пункту 4 мотивувальної частини рішення від 28.08.2020 № 10-р/2020 Конституційний Суд України вкотре наголосив на тому, що скасування чи зміна законом про Державний бюджет України обсягу прав і гарантій та законодавчого регулювання, передбачених у спеціальних законах, суперечить статті 6, частині другій статті 19, статті 130 Конституції України.
Відповідно до першого речення частини третьої статті 8 Конституції України норми Конституції України є нормами прямої дії.
Відтак у разі суперечності між правовими нормами Закону України про Державний бюджет України та правовими нормами спеціальних законів України, якими врегульовано ті ж самі правовідносини, застосуванню підлягають правові норми спеціальних законів України.
Таким чином, оскільки Законом № 2262-ХІІ і Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено обмеження розміру пенсій, розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, шляхом застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів, тому до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення статті 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» і Постанови № 1.
Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
У постанові від 09.06.2022 у справі № 520/2098/19 Велика Палата Верховного Суду вказала, що «відповідно до статті 7 КАС суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України».
Таким чином, застосування при перерахунку пенсії, призначеної відповідно до Закону № 2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України, якою змінюються умови та / чи норми пенсійного забезпечення, зокрема Постанови № 1778, є протиправним та таким, що обмежує гарантоване право на належний соціальний захист, передбачене статтею 46 Конституції України.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28.01.2026 у справі № 420/14888/25.
Що стосується безпосередньо можливості обмеження пенсії максимальним розміром (встановлення коефіцієнтів до відповідних сум перевищення), то в ухвалі від 06.02.2025 у справі № 520/909/25 Верховний Суд звернув увагу на те, що він неодноразово висловлював правову позицію щодо застосування норм права у спорах, пов`язаних з обмеженням максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII. Зокрема, у постановах від 16.12.2021 у справі № 400/2085/19, від 20.07.2022 у справі № 340/2476/21, від 25.07.2022 у справі № 580/3451/21, від 30.08.2022 у справі № 440/994/20, від 17.03.2023 у справі № 340/3144/21 та інших Верховний Суд дійшов висновку про те, що у правовідносинах щодо призначення та перерахунку пенсій відповідно до Закону №2262-XII норми зазначеного закону підлягають застосуванню з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, у зв`язку з чим будь-яке обмеження максимального розміру зазначених пенсій є протиправним.
Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України «обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканість України» (абзац 10 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»).
Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідач зобов`язаний виплачувати позивачу пенсію без обмеження її максимальним розміром, зокрема і без застосування коефіцієнтів до відповідних сум перевищення, встановлених Постановою № 1778.
При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до спірного перерахунку пенсії позивача з 01.03.2026 позивачу нарахована індексація, передбачена постановою КМУ від 23 лютого 2024 року № 185 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році”, постановою Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 року № 209 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році“, а також постановою Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2026 року № 236 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2026 році», проте як вже встановлено судом підсумок пенсії обмежено максимальним розміром та понижуючими коефіцієнтами, встановленими постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 №1778 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану".
За таких обставин, заявлені позовні вимоги належать до задоволення шляхом визнання протиправними дії відповідача щодо застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 №1778 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану" та обмеження її максимальним розміром при нарахуванні та виплаті пенсії позивачу після її індексації з 01.03.2026; зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату пенсії позивачу з 01.03.2026 без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 №1778 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану" та без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат.
VI. Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.
Керуючись ст. ст. 2, 139, 243-246 КАС України суд,
ВИРІШИВ:
1.Адміністративний позов задовольнити.
2.Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 №1778 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану" та обмеження її максимальним розміром при нарахуванні та виплаті пенсії ОСОБА_1 після її індексації з 01.03.2026. 
3.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2026 без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 №1778 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану" та без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат.
4.Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна),20 грн.
Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Згідно з частиною першою статті 295  Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду. 
Позивач:  ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . 
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, адреса: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83; код ЄДРПОУ 20987385.

Суддя Оксана БОЙКО