САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ 
Справа № 726/2691/26 
Провадження №2/726/820/26 
Категорія 69 
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
01.09.2026 м. Чернівці 
Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Мілінчук С. В., за участі секретаря судових засідань Попович Ю.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,- 
ВСТАНОВИВ :
Позивач звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 в якій вказує, що 17.09.2021 року між сторонами було укладено шлюб. 
В період шлюбу у сторін народилась донька – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В даний час сторони проживають окремо, спільна донька проживає разом із матір`ю. 
Вважає, що відповідач повинен брати участь у матеріальному забезпеченні дитини, а тому просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з моменту пред`явлення позову і до досягнення повноліття дитиною.
Позивач у судове засідання не зявилась, однак надіслала до суду заяву з проханням справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відзив не подавав. 
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 17.09.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 17.09.2021 року. Шлюб між сторонами не розірвано
Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 15.03.2022 року, у період шлюбу у сторін народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Встановлено також, що малолітня дитина проживає разом із матір`ю по АДРЕСА_1 , як це встановлено із витягу з реєстру територіальної громади № 2025/011996030 від 21.08.2025 року.
Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 
Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно ч. 1, 2, 5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує: 
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Враховуючи вищевказані положення можна дійти висновку, що мінімальний розмір аліментів на 1 дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку або однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів. Такий розмір аліментів є гарантованим. Водночас положення ч. 2 ст. 182 СК України встановлює вимогу до рекомендованого розміру аліментів (1 розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), який може бути присуджено виключно у випадку достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Така вимога кореспондується і з вимогами ч. 1 ст. 182 СК України, яка зобовязує суд при визначенні розміру аліментів враховувати ряд обставин, які мають суттєве значення. Отже для визначення розміру аліментів у розмірі більшому ніж гарантований, судом повинні бути встановлені і інші обставини, які підлягають доказуванню позивачем.
Натомість, звернувшись до суду із даним позовом, позивач не долучила будь-яких доказів на підтвердження необхідності стягнення аліментів саме у заявленому нею розмірі – 1/3 частини усіх видів доходу відповідача.
Зокрема, матеріали справи не містять відомостей про особливий стан здоров`я дитини, наявність у неї додаткових витрат, потребу в лікуванні, реабілітації чи інших обставин, які б свідчили про підвищені потреби дитини та обумовлювали необхідність стягнення аліментів у розмірі, більшому за встановлений законодавством орієнтир для утримання однієї дитини.
Також позивачем не надано доказів щодо матеріального становища відповідача, його працевлаштування, розміру його доходів, наявності у нього майна, майнових прав, грошових коштів або інших обставин, передбачених ст. 182 СК України, які б свідчили про можливість та необхідність визначення розміру аліментів у частці, що перевищує одну чверть його заробітку (доходу).
З урахуванням наведеного, оцінюючи надані докази у їх сукупності, беручи до уваги вік дитини, її проживання разом із матір`ю, відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження особливих потреб дитини чи інших обставин, які б обумовлювали необхідність стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини доходу відповідача, суд вважає обґрунтованим визначити розмір аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282, 430 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 191 СК України, суд,- 
ВИРІШИВ :
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання якого зареєстровано по АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання якої зареєстровано у АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27.07.2026 року і до повноліття дитини. 
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1331,20 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржено до Чернівецького Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його підписання.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Головуючий суддя | С. В. Мілінчук