ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2026 року | м. Львів | Справа № 140/2981/25 пров. № А/857/24857/26

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В., 
суддів Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,
з участю секретаря судових засідань Клим О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові у режимі відеконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи за межі України,

суддя у І інстанції Мачульський В.В., 
час ухвалення рішення не зазначено,
місце ухвалення рішення м. Луцьк,
дата складення повного тексту рішення 25 березня 2026 року,

ВСТАНОВИВ :

24 березня 2025 року Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі – ЦМУ ДПС) звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило встановити тимчасове обмеження у праві виїзду керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (код ЄДРПОУ 32281519) (далі – ТОВ «Краснолиманське) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за межі України до погашення податкового боргу в сумі 82 926 378,24 грн.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25.03.2025 у справі №140/2981/25, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, позов було задоволено. 
Встановлено тимчасове обмеження керівнику ТОВ «Краснолиманське» (84320, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Хортицька, будинок 87б, код ЄДРПОУ 32281519) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) у праві виїзду за межі України до погашення податкового боргу в сумі 82 926 378,24 грн.
При цьому суд першої інстанції виходив із того, що станом на 19.03.2025 у ТОВ «Краснолиманське» наявний податковий борг в загальному розмірі 82 926 378,24 грн та на момент звернення контролюючого органу до суду такий борг не сплачено. Докази вчинення відповідачем будь-яких дій, спрямованих на погашення податкового боргу, в матеріалах справи відсутні. Станом на 19.03.2025 керівником ТОВ «Краснолиманське» є Руденко А.А. Тому суд вважав за необхідне застосувати до зазначеного керівника тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.
ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі просив скасувати рішення суду першої інстанції та у задоволенні позову ЦМУ ДПС відмовити у повному обсязі.
Обґрунтовує свої вимоги тим, що у позовній заяві безпідставно зазначено, що адресою його проживання є АДРЕСА_2 . Зареєстрованим місцем проживання позивача є АДРЕСА_3 . Наразі ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_4 .
Тому позовну заяву було подано з порушенням правил територіальної підсудності і справу розглянуто неповноважним складом суду.
Окрім того, 17.05.2024 ОСОБА_1 було затримано слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень і на момент подання позовної заяви та її розгляду судом першої інстанції ОСОБА_1 перебував під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 13. 04.07.2025 внаслідок внесення застави ОСОБА_1 було звільнено з-під варти з Державної установи «Київський слідчий ізолятор». Внаслідок цього розгляд справи в суді першої інстанції відбувся за відсутності апелянта, який про її розгляд, очевидно, повідомлений не був.
Водночас звертає увагу апеляційного суду на те, що 26.03.2025 Господарським судом Донецької області було відкрито провадження у справі №905/169/25 про банкрутство ТОВ «Краснолиманське», факт порушення провадження у якій є підставою закінчення дії тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 відповідач підтримав доводи, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, заперечив обґрунтованість апеляційних вимог та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
Представник Руденка А.А. у судовому засіданні апеляційного суду у режимі відеоконференції підтримав подану апеляційну скаргу доводами, аналогічними до тих, що зазначені у її тексті. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та у задоволенні позову ЦМУ ДПС відмовити.  
Представник ЦМУ ДПС у судовому засіданні апеляційного суду у режимі відеоконференції підтримав доводи, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, вирішення спору залишив на розсуд суду. 
Інші учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибули, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає її розгляду.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ТОВ «Краснолиманське» (код ЄДРПОУ 32281519) зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 14.04.2003 за №210 за юридичною адресою: 84320, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Хортицька, буд. 87б.
Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань керівником ТОВ «Краснолиманське» є ОСОБА_1 .
Згідно з довідкою про стан податкового боргу та розрахунками боргу за ТОВ «Краснолиманське» станом на 19.03.2025 контролюючим органом обліковувався податковий борг у сумі 82 926 378,24 грн. Вжиті заходи у передбаченому Податковим кодексом України (далі – ПК) порядку до повного погашення ТОВ «Краснолиманське» податкового боргу не призвели. 
Відтак, ЦМУ ДПС звернулося до адміністративного суду з позовом про тимчасове обмеження у праві виїзду керівника ТОВ «Краснолиманське» ОСОБА_1 за межі України до погашення вказаного податкового боргу або настання інших обставин, зазначених у пункті 87.14 статті 87 ПК. 
При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
У ході апеляційного розгляду встановлено, що на час винесення оскаржуваного рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.03.2025 у справі №140/2981/25 відповідач ОСОБА_1 перебував під вартою через обрання йому такого запобіжного заходу у кримінальному провадженні №62021000000000862 та був звільнений з-під варти 04.07.2025 внаслідок внесення застави.
З урахуванням наведеного, на переконання апеляційного суду, слід погодитися із доводами апелянта про неналежне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи судом першої інстанції з незалежних від нього підстав.
Отже, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.03.2025 у справі №140/2981/25 підлягає безумовному скасуванню на підставі пункту 3 частини 3 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України з ухваленням нового рішення суду.
Вирішуючи позовні вимог ЦМУ ДПС у справі по суті, апеляційний суд виходить із такого.
Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу тимчасового обмеження права громадян України на виїзд за межі території України визначені у статті 289^2 Кодексу адміністративного судочинства України.
За приписами частиною 1 статті 289^2 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невиконання у встановлені Податковим кодексом України строки обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань юридичною особою або постійним представництвом нерезидента, що призвело до виникнення податкового боргу (заборгованості) у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, податковим органом подається до суду за основним місцем реєстрації юридичної особи або постійного представництва нерезидента позовна заява про застосування судом тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України.
Підпунктом 20.1.35-2 пункту 20.1 статті 20 ПК встановлено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівників юридичних осіб або постійних представництв нерезидентів-боржників за межі України у разі невиконання податкового обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань, що призвело до виникнення у такої юридичної особи або постійного представництва нерезидента податкового боргу.
Відповідно до пункту 87.13 статті 87 ПК у разі несплати протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги суми податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень, контролюючий орган може звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України - до погашення такого податкового боргу.
Вимоги абзацу першого цього пункту не застосовується у разі наявності зобов`язання держави щодо повернення юридичній особі або постійному представництву нерезидента-боржника помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, бюджетного відшкодування податку на додану вартість, якщо загальна сума непогашеної заборгованості держави перед боржником дорівнює або перевищує суму податкового боргу такого боржника.
Тимчасове обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України встановлюється як забезпечувальний захід виконання судового рішення або рішення керівника контролюючого органу про стягнення суми податкового боргу.
У разі запровадження тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України згідно з рішенням суду, яке набрало законної сили, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня з дня отримання рішення суду:
інформує про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, в порядку обміну інформацією, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, спільно з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони державного кордону;
розміщує відповідну інформацію в Реєстрі керівників платників податків - боржників.
Не пізніше наступного робочого дня з дня зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу в сумі, зазначеній у рішенні суду станом на дату прийняття такого рішення суду, або у разі отримання інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про зміну керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника, або у разі початку судових процедур у справах про банкрутство стосовно такого боржника контролюючий орган:
інформує про зазначене центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, в порядку обміну інформацією, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, спільно з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони державного кордону, що є підставою для скасування встановленого тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України;
розміщує відповідну інформацію в Реєстрі керівників платників податків - боржників.
Разом із тим, за приписами пункту 87.14 статті 87 ПК закінчення дії тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника здійснюється у разі погашення суми податкового боргу, зазначеної у рішенні суду, у зв`язку з якою було застосовано таке обмеження, або у разі отримання інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про зміну керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника, або у разі початку судових процедур у справах про банкрутство стосовно такого боржника.
Відповідно до відомостей Єдиного державний реєстр судових рішень ухвалою Господарського суду Донецької області від 26.03.2025 у справі №905/169/25 було порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Краснолиманське» (код ЄДРПОУ 32281519), яке триває дотепер.
З урахуванням наведеного апеляційний суд дійшов переконання, що на теперішній час позовні вимоги ЦМУ ДМС до Руденка А.А. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не можуть бути задоволені з огляду на початок судових процедур у справі про банкрутство ТОВ «Краснолиманське». 
Приписами частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, при вирішенні публічно-правового спору, що розглядається, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до помилкового задоволення позову. Відтак, рішення суду першої інстанції слід скасувати та у задоволенні позову ЦМУ ДПС відмовити.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, 

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 березня 2025 року у справі №140/2981/25 та у задоволенні позову Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків відмовити. 

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя | | Т. В. Онишкевич
судді | | Л. Я. Гудим
| | В. Я. Качмар
Постанова у повному обсязі складена 11 вересня 2026 року.