Єдиний унікальний номер 205/2619/26
Номер провадження3/205/1011/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2026 року м. Дніпро
Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Шиян В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області відносно:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

16 лютого 2026 року о 03 годині 50 хвилин ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Квітки-Основ`яненка, біля будинку № 5 у Новокодацькому районі міста Дніпра, керував транспортним засобом Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запахом алкоголю з порожнини рота, порушенням координації рухів та поведінкою, що не відповідала обстановці. На законну вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП, причин неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.
Захисник ОСОБА_1 , адвокат Хрипунов Д.Г., у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.
07 квітня 2026 року через підсистему «Електронний суд» захисник подав клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування клопотання захисник зазначає, що працівниками поліції транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено без передбачених законом підстав, визначених ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». На його думку, поліцейські не повідомили конкретної причини зупинки транспортного засобу та не навели жодних обставин, які б свідчили про причетність водія до вчинення адміністративного чи кримінального правопорушення. Крім того, посилається на відсутність у матеріалах справи належних доказів законності зупинки транспортного засобу та зазначає, що всі подальші процесуальні дії працівників поліції є наслідком незаконної зупинки.
Також захисник вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки суть адміністративного правопорушення викладена нечітко та не дає можливості зрозуміти, у чому саме полягає інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення, а саме: чи ставиться йому у вину керування транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння, чи відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.
Крім цього, захисник посилається на порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Зазначає, що направлення на медичний огляд було оформлено з порушенням установленого порядку, не вручалося водію, не містить його підпису, а сам факт його оформлення не зафіксовано на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських. На думку захисника, це ставить під сумнів дотримання процедури направлення водія до закладу охорони здоров`я та свідчить про неналежність і недопустимість відповідних доказів.
У зв`язку з цим просить закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням положень ст. ст. 268, 277 КУпАП, а також встановлених законом строків розгляду справ про адміністративні правопорушення, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
При цьому суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні у справі Смірнов проти України, відповідно до якої учасник судового провадження зобов`язаний з розумною періодичністю цікавитися перебігом розгляду своєї справи, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та не допускати дій, спрямованих на безпідставне затягування розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяли вчиненню адміністративних правопорушень.
Згідно зі ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Докази оцінюються судом за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відмова від проходження такого огляду є самостійною формою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, незалежно від фактичного перебування водія у стані сп`яніння.
У судовому засіданні досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 592503 від 16.02.2026 року, рапорт працівника поліції, направлення водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану сп`яніння до КЦ «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня психіатричної допомоги» ДОР, а також відеозапис з нагрудної камери працівника поліції.
Із дослідженого відеозапису встановлено, що після зупинки транспортного засобу працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що на момент його руху діє комендантська година, на що останній відповів, що йому про це відомо. Під час подальшого спілкування працівник поліції повідомив водію про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та поведінку, що не відповідала обстановці, після чого запропонував роз`яснити порядок проходження огляду на стан сп`яніння. У відповідь ОСОБА_1 повідомив, що порядок проходження такого огляду йому відомий.
Надалі працівник поліції запитав водія, чи буде він проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 відповів, що вже проходив такий огляд раніше. На це інспектор пояснив, що після проходження попереднього огляду він знову сів за кермо транспортного засобу та був зупинений працівниками поліції, а тому повинен пройти огляд повторно.
Після цього працівник поліції неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного засобу «Drager» або у закладі охорони здоров`я, роз`яснював порядок проведення такого огляду та правові наслідки відмови від його проходження, передбачені ст. 130 КУпАП.
У відповідь ОСОБА_1 повідомляв, що є військовослужбовцем, йому необхідно прибути до місця служби, зазначав, що не звернув уваги на час, оскільки спав, а також висловлював намір дочекатися закінчення комендантської години та після 05:00 години продовжити рух. На неодноразові повторні запитання працівників поліції щодо проходження огляду як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, чіткої відповіді не надав, фактично уникаючи виконання законної вимоги поліцейських.
Після цього працівниками поліції ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, повідомлено про необхідність залишатися на місці для складання адміністративного матеріалу та оформлення направлення на медичний огляд.
Суд зазначає, що хоча ОСОБА_1 не висловив прямої словесної відмови від проходження огляду, однак його поведінка свідчить про свідоме ухилення від виконання законної вимоги працівників поліції. Неодноразово отримавши пропозицію пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров`я, будучи належним чином повідомленим про порядок проведення огляду та наслідки відмови від нього, він жодного разу не висловив згоди пройти такий огляд, натомість посилався на необхідність прибути до місця служби, проходження огляду раніше, очікування закінчення комендантської години та інші обставини, чим фактично ухилився від проходження огляду. Така поведінка за своїм змістом свідчить саме про відмову від проходження огляду у розумінні ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суд оцінює досліджений відеозапис як належний, допустимий та достовірний доказ, оскільки він отриманий уповноваженими особами в межах наданих їм законом повноважень, є безперервним, послідовним, узгоджується зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, рапортом працівника поліції та іншими матеріалами справи.
Перевіряючи доводи захисника, викладені у клопотанні про закриття провадження у справі, суд приходить до висновку, що вони є необґрунтованими.
Так, доводи щодо невідповідності протоколу вимогам ст. 256 КУпАП.
Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що в ньому чітко зазначено місце, час та обставини вчинення правопорушення, наведено ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для пред`явлення законної вимоги про проходження огляду, а також зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. Таким чином, суть адміністративного правопорушення викладена зрозуміло, відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП та не позбавляла особу можливості реалізувати своє право на захист.
Посилання захисника на порушення процедури оформлення направлення на медичний огляд також не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.
Як убачається з дослідженого відеозапису, працівник поліції неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров`я, при цьому роз`яснював порядок проведення такого огляду та наслідки відмови. Сам ОСОБА_1 підтвердив, що порядок проходження огляду йому відомий, однак від проходження огляду фактично ухилився. Сам по собі факт відсутності підпису особи у направленні або твердження про окремі недоліки його оформлення не спростовує встановленого судом факту відмови від проходження огляду та не впливає на допустимість інших досліджених доказів.
Таким чином, суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Оцінивши всі досліджені докази у їх сукупності відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 та 280 КУпАП, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. 
При призначенні адміністративного стягнення суд відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обставин, що відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, яке посягає на безпеку дорожнього руху, пов`язане з невиконанням законної вимоги працівника поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та створює підвищену небезпеку для життя і здоров`я учасників дорожнього руху, а також дані про особу ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» судовий збір підлягає стягненню з особи, на яку накладено адміністративне стягнення.
На підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст. ст. 8, 33, 36, 40-1, 280, 282, 283 КУпАП, суд —

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та покласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
У відповідності із ст. 307 та ч. 2 ст. 308КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу. Про сплату штрафу правопорушник зобов`язаний повідомити суд шляхом надання відповідних платіжних документів (квитанцій).
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів із дня її проголошення.
Суддя: Шиян В.В.