Справа № 621/2421/26 
Провадження № 2/621/2143/26

РІШЕННЯ
Іменем України
(заочне)

25 серпня 2026 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області:
головуючий - суддя Вельможна І. В.,
секретар судового засідання – Лацько А. В.,
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС",
представник позивача - Паладич А. О.,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянувши за відсутності учасників справи у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення суми,
у с т а н о в и в:
02.07.2026 від представника ТОВ "СВЕА ФІНАНС" через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява до ОСОБА_1 з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 5595096 від 07.06.2025 у розмірі 18 994 грн 07 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 2 662 грн 40 коп.
На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07.06.2025 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ОСОБА_1 укладено договір № 5595096 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, в електронній формі відповідно до Закону України "Про електронну комерцію".
За умовами договору договору ОСОБА_1 отримав кредитні кошти в сумі 5 000 грн 00 коп., шляхом їх зарахування на його банківську картку № НОМЕР_1 .
Строк кредитування становить 360 днів, а стандартна процентна ставка за користування коштами – 0,95% в день.
ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" на виконання умов договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту виконало свої зобов`язання в повному обсязі, а саме надало відповідачу кошти шляхом їх зарахування на банківську картку вказану в договорі.
В подальшому, 23.02.2026 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ТОВ "СВЕА ФІНАНС" укладено договір факторингу № 01.02-5/26, за умовами якого ТОВ "СВЕА ФІНАНС" набуло право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями по договору споживчого кредиту № 5595096 від 07.06.2025.
Відповідач належним чином свої зобов`язання за договором споживчого кредиту № 5595096 від 07.06.2025 не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 18 994 грн 07 коп., яка складається з: 4 999 грн 99 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 11 494 грн 08 коп. - заборгованість за відсотками; 2 500 грн 00 коп. – штраф, пеня.
Невиконання відповідачем умов кредитного договору стало підставою для пред`явлення в суді цього позову.
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 10.07.2026 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 30.07.226.
30.07.2026 у зв`язку з першою неявкою відповідача відкладено судовий розгляд на 25.08.2026.
25.08.2026 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явились.
Представник позивача Паладич А. О. у позовній заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_1 повторно у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, рекомендованими листами, направленими на його адресу зареєстрованого місця проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки ОСОБА_2 не повідомив, відзив на позов не надав, будь-яких заяв з процесуальних питань, в тому числі й щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Згідно зі статтею 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, на підставі частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України
Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Даними договору № 5595096 від 07.06.2025 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договори про споживчий кредит (додаток № 1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5595096 від 07.06.2025), інформаційні повідомлення (додаток № 2 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5595096 від 07.06.2025), паспорта споживчого кредиту інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" (нова редакція) затверджено наказом № 43-ОД від 05.04.2024, листа директора ТОВ "ПЕЙТЕК" № 20260223-745 від 23.02.2026 щодо зарахування коштів за кредитним договором, підтверджується, що 07.06.2025 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ОСОБА_1 укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5595096 , відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 5 000 грн 00 коп. строк кредитування 360 днів з періодичністю платежів кожні 20 днів, з процентною ставкою 0,95 відсотків в день за кожний день користування кредитом. Загальна сума кредиту за стандартною ставкою за увесь строк користування кредитом обумовлена в розмірі 22 100 грн 00 коп % (а. с. 9-16).
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 5595096 від 07.06.2025, станом на 23.02.2026, за відповідачем ОСОБА_1 рахується заборгованість у розмірі 18 994 грн 07 коп., яка складається з наступного: 4 999 грн 99 коп. - заборгованість за основним боргом; 11 494 грн 08 коп. - заборгованість за нарахованими процентами; 2 500 грн 00 коп. – штрафні санкції (а. с. 17-19).
Право вимоги ТОВ "СВЕА ФІНАНС" до ОСОБА_1 щодо повернення заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5595096 від 07.06.2025 підтверджується: договором факторингу № 01.02-5/26, укладеного 23.02.2026 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ТОВ "СВЕА ФІНАНС" та додатками до нього, платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 10305 від 23.02.2026, Витягом Реєстром боржників в електронному вигляді до Договору факторингу № 01.02-5/26 від 23.02.2026 (а. с. 19 зворот - 22).
Відповідно до статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно частини 1 статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Відповідно до частин 1, 2 статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".
Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Цивільного кодексу України).
Згідно статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно статті 640 Цивільного кодексу України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно статті 642 Цивільного кодексу України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку укладанням 07.06.2025 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА та ОСОБА_1 договору про надання споживчого кредиту кредиту № 5595096 та подальшим укладенням договору факторингу № 01.02-5/26 від 23.02.2026 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ТОВ "СВЕА ФІНАНС", за яким право вимоги до ОСОБА_1 перейшло до ТОВ "СВЕА ФІНАНС" та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором.
Перевіривши розрахунок заборгованості, суд дійшов висновку, що нарахування відсотків здійснювалось в межах строку дії кредитного договору, докази протилежного матеріали справи не містять.
При цьому у підписаному відповідачем договорі викладено інформацію про тип кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, процентну ставку, платежі за додаткові та супутні послуги, загальні витрати за кредитом, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, реальну річну процентну ставку.
Вказане вище свідчить, що сторони беззаперечно погодили умови кредитного договору щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами.
Таким чином, суми складових заборгованості, які просить стягнути позивач з відповідача нараховані в межах та у сумах погоджених умовами кредитного договору.
Щодо вимоги в частині стягнення заборгованості за штрафними санкціями за договором № 5595096 від 07.06.2025, суд зазначає наступне:
Відповідно до п. п. 18 і 19 згідно із Законом № 2120-IX від 15 березня 2022 року:
"18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)"
З розрахунку заборгованості, вбачається, що ОСОБА_1 було нараховано – 2 500 грн 00 коп. як штрафних санкцій (штраф, пеня) за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5595096 від 07.06.2025, під час дії воєнного стану на території України.
Враховуючи, що вимагається до стягнення: 2 500 грн 00 коп. - заборгованість за штрафними санкціями, щодо яких позичальника ОСОБА_1 під час дії воєнного стану звільнено від відповідальності, належить відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ "СВЕА ФІНАНС" в частині стягнення заборгованості за пенею.
За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5595096 від 07.06.2025 підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 16 494 грн 07 коп., з яких: 4 999 грн 99 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 11 494 грн 08 коп. - заборгованість за відсотками.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору, до задоволеної частини позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 223, ч. 2 ст. 247, 259, 263-265, 268, 280-289, 352, 354 ЦПК України, суд
в и р і ш и в:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" заборгованість за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5595096 від 07 червня 2025 року у розмірі 16 494 (шістнадцять тисяч чотириста дев`яносто чотири) грн 07 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" 2 312 (дві тисячі триста дванадцять) грн 02 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.
У задоволенні решти позову - відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Зміївським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом тридцяти днів з дня його складення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення складене та підписане 25.08.2026.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС", місцезнаходження: вул. Іллінська, буд. 8, м.Київ, 04070, код ЄДРПОУ: 37616221.
Відповідач -  ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .
Головуючий: