СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Шевченка, 41а, селище Семенівка, Кременчуцький район, Полтавська область, 38200
тел. (05341) 9 17 39,e-mail: inbox@sm.pl.court.gov.ua, web: https://sm.pl.court.gov.ua
ідентифікаційний код 02886143

Справа №547/712/26
Провадження №1-кп/547/78/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2026 рокус-ще Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області у складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 , 
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження:
 
прокурор ОСОБА_3 ,
 
потерпіла ОСОБА_4 ,
 
обвинувачена ОСОБА_5 ,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12026175510000082 від 09.06.2026, за обвинуваченням
 
ОСОБА_5 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Товсте, Семенівського району Полтавської області, громадянка України, зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України,
 
ВСТАНОВИВ:
В порушення вимог ст. 28 Конституції України та Закону України "Про запобігання та протидії домашньому насильству", 08 червня 2026 року близько 17 години 00 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала на території домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає рідна сестра останньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У вказаний час ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, перебуваючи у веранді, житлового будинку, який розташований на території за вищевказаною адресою, де в подальшому відбувся конфлікт з її сестрою ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість спричинення шкоди здоров`ю її рідній сестрі та свідомо допускаючи настання таких наслідків, застосувала фізичне насильство шляхом нанесення приблизно 3-4 ударів лівою рукою, стиснутою в кулак в ділянку голови ОСОБА_4 , після чого остання разом із ОСОБА_5 вийшли на подвір`я.
В подальшому, ОСОБА_5 перебуваючи разом зі своєю сестрою ОСОБА_4 , на подвір`ї вказаного домоволодіння продовжила застосовувати фізичне насильство щодо своєї сестри, шляхом нанесення приблизно 4-5 ударів лівою рукою, стиснутою в кулак у ділянку голови ОСОБА_4 , яка після отриманих ударів впала на землю, та в цей час ОСОБА_5 , знайшовши дерев`яну палицю, продовжила нею наносити тілесні ушкодження в ділянку голови та тулуба, завдавши не менше 3-4 удари її сестрі ОСОБА_4 .
Згідно висновку експерта №63 від 17 червня 2026 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітини – перелом VІ ребра зі зміщенням, що утворилась від ударної дії тупого твердого предмету, що не відобразив в ушкодженнях особливостей своєї характеризуючої поверхні, та що викликав тривалий розлад здоров`я і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.2.1В) "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, що відносяться кожен окремо до ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
Зазначеним діянням обвинувачена ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України – умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Учасники судового провадження не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. 
Відтак суд, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд цього кримінального провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження всіх доказів щодо обставин кримінального провадження, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням доказів щодо її особи.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою провину у діянні визнала повністю. Дала покази, що того дня прийшов співмешканець сестри, вони посперечалися, потім посварилися і вона побила потерпілу. Розуміє, що вчинила неправильно, погарячкувала. Бажає примирення з потерпілою.
Потерпіла обвинувачення підтримує повністю. Понесла низку витрат на лікування від побиття.
Обвинувачена є здоровою, на обліку у лікарів психіатра, невропатолога чи нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні 2-х малолітніх дітей, одна із яких є особою з 2 групою інвалідності.
Згідно досудової доповіді обвинувачена характеризується позитивно, визнає провину у вчиненому, опікується двома малолітніми дочками, має чіткі плани на майбутнє, її виправлення можливе без ізоляції від суспільства, ризики вчинення повторного кримінального правопорушення і ризик небезпеки для суспільства є середніми.
За зазначених обставин, суд вважає встановленою і доведеною провину обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України за вказаних обставин, за вчинення якого вона підлягає покаранню.
 
Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
 
Обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах.
 
При призначенні обвинуваченій покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує межі, установлені у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; положення Загальної частини КК України; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; особу винної; встановлені обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання; згоду обвинуваченої на так званий спрощений порядок розгляду кримінального провадження; позицію потерпілої.
 
Зважаючи на вказані обставини у їх сукупності суд вважає, що покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення обвинуваченою нових кримінальних правопорушень, має бути призначене у межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України, а саме у мінімально визначеному 1-річному строкові обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком тривалістю 1 рік. Призначення покарання у виді виправних робіт є не можливим, оскільки обвинувачена не працевлаштована, а у виді позбавлення волі – очевидно не співмірними з діянням і особами обвинуваченої та потерпілої.
Прокурор ініціювала призначення обмежувальних заходів, які також підтримала потерпіла. Обвинувачена не бажає подальшого спілкування із потерпілою.
Відтак суд на підставі ст. 91^1 КК України також застосовує до обвинуваченої обмежувальні заходи, перелічені у п. 3 і п. 4 цієї статті на строк 3 місяці.
Речові докази відсутні.
Цивільний позов не пред`явлено.
Клопотання про застосування запобіжного заходу не подано.
Ураховуючи зазначене, керуючись ст.ст. 1, 2, 7, 84-86, 91, 94, 118, 131, 170, 176, 177, 318, 337, 349, 368, 369, 371, 373-376, 392-395, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5  визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України, за якими призначити їй покарання обмеження волі на строк 1 рік.
Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнити  ОСОБА_5  від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік, якщо протягом іспитового строку вона не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки:
 
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
 
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця роботи чи проживання.
 
Відповідно до ст. 91^1 КК України покласти на строк 3 місяці на  ОСОБА_5 такі обов`язки:
 
1) заборона наближатися на відстань ближче 50 метрів до місця, де проживає ОСОБА_4 ;
4) заборона листування, телефонних переговорів, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб із ОСОБА_4 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Семенівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Роз`яснити обвинуваченому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя          ОСОБА_6