ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/24414/25
Провадження № 22-ц/820/1354/26

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,
 
секретар: Дубова М.В.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 квітня 2026 року (суддя Порозова І.Ю.) за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:
Заочним рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2026 рокупозов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 7741,53 грн., з яких 6246,32 грн. борг за житлово-комунальні послуги; 1185,63 грн. інфляційні втрати; 309,58 грн. - 3% річних та судовий збір в розмірі 968,96 грн.
В задоволенні заяви ФОП ОСОБА_1 про відшкодування понесених витрат на правничу допомогу відмовлено.
У березні 2026 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 686/24414/25 за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в якій просив стягнути на його користь з ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в сумі 4548,31 грн. Вказує, що в позовній заяві було надано попередній розрахунок суми судових витрат, які він очікував понести та зазначено, що документальні підтвердження понесенних витрат будуть подані протягом 5 днів після ухвалення рішення.
Із урахуванням викладеного, ФОП ОСОБА_1 просив суд стягнути ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4548,31 грн.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 квітня 2026 року у задоволенні заяви ФОП ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.
В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки неправильно застосував положення статей 137 та 141 ЦПК України, неповно з`ясував обставини справи та не надав належної оцінки всім доказам, поданим позивачем.
Матеріали справи підтверджують факт укладення договору про надання професійної правничої допомоги, виконання адвокатським бюро робіт із правового аналізу документів, підготовки та складання позовної заяви, а також виникнення у позивача обов`язку оплатити такі послуги, що підтверджується договором, актами приймання-передачі послуг і процесуальних документів та довіреністю.
Відмовляючи в ухвалені додаткового рішення, суд першої інстанції помилково послався на те, що зазначена обставина була вирішена під час ухвалення судового рішення від 20.03.2026 року.
Суд першої інстанції помилково ототожнив поняття «надання правничої допомоги та «представництво в суді», проігнорував наявну в матеріалах справи довіреність від 30.07.2025 року, якою Адвокатське бюро уповноважило Коваля А.Є. подавати та підписувати від свого імені саме ті документи, що були підготовлені (складені) адвокатами Адвокатського бюро на виконання умов Договору про надання професійної правничої допомоги №14/02 від 14.07.2025року. Помилкове ототожнення судом складання процесуального документа з його технічним підписанням та поданням представником призвело до неправильного висновку про відсутність правничої допомоги.
Відзиву на апеляційну скаргу від інших учасників у справі не надходило.
В судове засідання апелянт та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, судові повістки доставлено до електронних кабінетів. 
ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що у провадженні Хмельницького міськрайонного суду перебувала цивільна справа № 686/24414/25 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Заочним рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2026 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 7741,53 грн., з яких 6246,32 грн. борг за житлово-комунальні послуги; 1185,63 грн. інфляційні втрати; 309,58 грн. - 3% річних та судовий збір в розмірі 968,96 грн. В стягненні витрат на правничу допомогу відмовлено.
У березні 2026 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4548,31 грн.
Відмовляючи в ухваленні додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням суду у справі №686/24414/25 вирішено питання про судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Так, відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8 ст.141 ЦПК України).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.03.2026 року у справі №686/24414/25 вирішено питання про судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.
Вказане судове рішення містить обґрунтування та висновки суду щодо поданої позивачем заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та доданих до неї доказів.
Тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що підстави для ухвалення додаткового рішення, визначені п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, відсутні.
Ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 квітня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 13 липня 2026 року.

Судді:          Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк